Справа 556/404/22
Номер провадження 3/556/327/2022
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022 року Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління ПП в Рівненській області Департаменту ПП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , Березнівський ЛГ лісничий, -

За ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2022 року, серії ДПР18 №297647, 13 лютого 2022 року о 14 год. 11 хв., ОСОБА_1 , на а/д Київ-Ковель-Ягодин М07 323 км, керувува автомобілем марки BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , під час обгону автомобіля марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з подальшим наїздом на дорожній відбійник. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 12.1, 13.1, 14.2а, 2.3б Правил дорожнього руху.

У судове засідання, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився. При цьому судове засідання за клопотанням захисника Шкоди П.В. відкладалося 28.03.2022 р. у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 залучений до захисту Батьківщини.

Крім вказаного, до суду 03.05.2022 р. надійшло клопотання від захисника Шкоди П.В., про відкладення розгляду справи до скасування воєнного стану на території України.

Вирішуючи клопотання захисника Шкоди П.В. про відкладення розгляду справи, суд приходить до наступного.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (із подальшими змінами) прийняла рішення №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи, реальні поточні обставини, те, що робота Володимирецького районного суду Рівненської області не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.124 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Водночас захисник Шкода П.В. не надав доказів на підтвердження поважності причин свого та правопорушника ОСОБА_1 нез`явлення до суду, а саме документів, що вони являються особами, які беруть участь у захисті Батьківщини.

04.05.2022 року захисник Шкода П.В. надав клопотання в якому зазначив, що ОСОБА_1 вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, вимоги п.п. 12.1, 13.1, 14.2 а, 2.3.б Правил дорожнього руху не порушував.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст.245 КУпАП)

В письмових поясненнях від 13.02.2022 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вважає, що дії іншого учасника призвели до ДТП, оскільки він рухаючись по трасі Київ-Ковель в напрямку м. Сарни, на автомобілі марки BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 , на участку дороги , що має переривчату смугу руху, дозволяє обгін, включив лівий поворот і впевнився, що зустрічного т/з немає, здійснив обгін вантажівки (фури), яка рухалась в попутному напрямку по своїй полосі, і в момент його обгону, зробила різкий маневр - обгін іншого т/з. Вантажівка не вмикала поворот обгону та зіштовхнула його авто у відбійник, що спричинило ДТП, він зателефонував на «102».

З письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 вбачається, що 13.02.2022 року він рухався на автомобілі марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 по а/д Ягодин- Ковель-Київ М07, здійснив обгін т/з марки МАN, переконався, що позаду немає інших авто, включив лівий поворот і почав маневр обгону. Перестроївшись на зустрічну смугу, обганяючи автомобіль МАN, коли закінчив маневр обгону відчув нехарактерний поштовх автомобіля, зупинився на узбіччі дороги та вийшовши з свого автомобіля помітив пошкодженння на ньому та побачив, що позаду на зустрічній смузі стоїть біля відбійника автомобіль марки BMW.

Виходячи зі змісту ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 278 КУпАП , при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Такими доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

З огляду на викладене, аналізуючи дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників пригоди, механізм та локалізацію отриманих механічних пошкоджень, габарити транспортних засобів, після зіткнення автомобіль «BMW X-5», д.н.з. НОМЕР_4 . залишився позаду, а автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 зупинився попереду, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень п. 13.1 ПДР України (відповідно до якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, водій ОСОБА_1 виконав вимоги ПДР України увімкнув поворот, переконався, що зустрічного транспорту немає, однак він не міг передбачити, що водій ОСОБА_2 також почне виконувати маневр обгону.

Таким чином, не виявляється можливим зробити висновок про те, хто з вказаних двох водіїв першим увімкнув сигнал зміни напрямку руху ліворуч і розпочав обгін, достатніх відомостей того, що саме ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.2 «а» ПДР України (відповідно до якого, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створена перешкода, не розпочав обгону), внаслідок чого сталася ДТП (фото, відео фіксації, пояснень очевидців ДТП) матеріали справи не містять.

Інших доказів, які б спростовували дані висновку суду, не надано.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

Як зазначено в ч.1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. (ст.245 КУпАП)

А як зазначено в ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що поза розумними сумнівами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП не доведена, відтак, його притягнення до відповідальності не може грунтуватися виключною мірою на припущеннях.

Таким чином, не вбачаючи сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя вважає за необхідне винести постанову про закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 245, 247 , 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: