КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №366/593/22
Апеляційне провадження
№33/824/3289/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.

Постановою суду визнано доведеним, що 31 травня 2022 року о 20 год. 27 хв. в с. Шпилі по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував т.з. NISSAN QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на службову відеокамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Шурубор В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, як і не проінформував водія про наявність у нього ознак сп`яніння, що є порушенням порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, визначеного Інструкцією 1452/735. При цьому з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 веде себе спокійно та не має порушення координації рухів, а його стан відповідає обстановці, що виникла.

Адвокат Шурубор В.І. зазначає, що з матеріалів адміністративної справи та протоколу відносно ОСОБА_1 вбачається, що свідків під час відмови останнього від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки

транспортного засобу не було, отже протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог Інструкції № 1395.

Адвокат Шурубор В.І. посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того адвокат Шурубор В.І. посилається на те, що на долученому до матеріалів справи диску міститься відеозапис, який не є безперервним та складається із двох частин. Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервний. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис на диск, що прямо заборонено Інструкцією №1026.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шурубора В.І., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції повно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та надані докази у підтвердження його вчинення, надав оцінку доводам правопорушника та його захисника, та прийшов до правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №180410 від 31 жовтня 2022 року, в цей день, о 20год. 27хв. в с. Шпилі по вул. Миру, Вишгородського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження

огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці водій відмовився на службову відеокамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення та відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови повинна здійснюватися відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт

3).

Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Доводи апеляційної скарги, що за змістом Інструкції поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, є безпідставними, оскільки Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» такого обов`язку поліцейського не містить.

З відеозапису, приєднаного до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівник поліції зазначив про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та чітко запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у закладі охорони здоров`я.

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Шурубора В.І. на те, що з відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно вищезазначеної Інструкції ознаки сп`яніння встановлюються поліцейським під час спілкування з особою. Крім того, з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці та подіям, які відбувалися навколо нього.

Твердження у апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1103 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС від 7.11.2015 року №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27863, так як поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були залучені двоє свідків, вважаю необґрунтованими.

Положеннями ст. 254 КУпАП не передбачено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинен складатися у присутності двох свідків, а у ст. 256 КУпАП зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються свідки у разі їх наявності.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного,

наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вказаної норми свідчить, що огляд особи у присутності свідків здійснюється поліцейським у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.

Враховуючи, що зміни у вищезазначену статтю були прийняті Законом України №1231-IX від 16.02.2021 і вказана норма є спеціальною, а Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, є підзаконним актом, прийнята до внесення змін у статтю 266 КУпАП і на даний час суперечить положенням Закону, застосуванню підлягають саме норми Закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутності двох свідків, але із застосуванням технічного засобу відеозапису, не є порушенням закону з боку працівників поліції.

Також безпідставними суд вважає доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналіз вказаних норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.

Вказані норми не зобов`язують поліцейського видати водієві, який відмовився прослідувати разом із поліцейським до закладу охорони здоров`я, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водієм самостійно. Не містить таких положень і вищезазначена Інструкція.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції був долучений відеозапис.

З переглянутого відеозапису суд встановив, що ОСОБА_1 при зупинці транспортного засобу працівниками поліції перебував за кермом автомобіля, після спілкування з ОСОБА_1 , виявивши ознаки алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота), працівник поліції запропоновував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», однак водій ОСОБА_1 відмовився.

Також працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі, однак водій ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апеляційної скарги, що наявний у матеріалах справи відеозапис не є безперервним, а ОСОБА_1 не був попереджений про застосування спеціального засобу, що має функцію відеозйомки, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Ні ОСОБА_1 , ні його захисником не заявлялося клопотання про витребування повного відеозапису подій, а згідно вимог ст. 266 КУпАПполіцейський застосовує технічні засоби відеозапису при проведенні огляду особи або для фіксації відмови особи від проходження такого огляду.

Отже, норми КУпАП не вимагають приєднання до матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення повного відеозапису з моменту початку виконання службових обов`язків працівником поліції.

Наявний у матеріалах справи відеозапис підтверджує законність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , під час якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального приладу «Драгер», відмова від проходження такого огляду, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та відмова останнього від такого огляду.

Саме ці дії ОСОБА_1 є складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і вони зафіксовані за допомогою технічного засобу відеозапису.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис не містить фіксації чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки така відмова зафіксована, при цьому поведінка ОСОБА_1 , який намагався ухилитися від відеозйомки, постійно повертаючись до камери спиною, свідчить про його намагання запобігти фіксації вчинення ним правопорушення.

Твердження у апеляційній скарзі, що поліцейським був порушений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, є безпідставними, оскільки поліцейським не проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду.

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Шурубора В.І. на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис на диск, належними доказами не підтверджені.

На приєднаному до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі повністю зафіксований процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , повідомлення про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду, пропозиція поліцейських проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмова ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі.

Таким чином, на відеозаписі зафіксовані обставини, викладені у протоколі про

адміністративне правопорушення, за яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, не надання суду цілісного відеозапису з моменту початку виконання службових обов`язків працівником поліції, не є підставою для висновку про не вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і не є підставою для закриття провадження у даній справі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №180410 від 31 жовтня 2022 року з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові судді районного суду доказів, при розгляді справи суддею першої інстанції не було допущено порушень вимог закону щодо всебічного, об`єктивного та повного розгляду справи, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича залишити без задоволення, постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт