КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №361/8590/21
Апеляційне провадження
№ 33/824/466/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454грн.

Постановою суду визнано доведеним, що 21 вересня 2021 року о 13год. 50хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Нісан ", д.н.з. НОМЕР_1 , в Київській обл., м. Бровари, по вул. Москаленка, 39, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Вказаними діями особа, яка притягується до відповідальності, водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції допущено формальний підхід до розгляду даної справи, суд не звернув увагу на його пояснення про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так як вживав алкогольні напої після зупинки транспортного засобу, а працівники поліції під`їхали до його автомобіля за викликом охоронця магазину, оскільки він зупинив автомобіль у недозволену місці, на що уваги не звернув у зв`язку із своєю втомленістю.

Крім того, ОСОБА_1 вважав, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження керування ним транспортним засобом, у тому числі відеозапису з камери поліцейського або з камери, яка розташована у службовому автомобілі працівників поліції.

Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Левицької Ю.В.,

які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані,а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується наданими суду доказами.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом з ознаками сп`яніння, і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2021 року о 16год. 30хв. щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №080106, згідно якого в цей же день о 13год. 50хв. у м. Бровари, по вул. С. Москаленка, 39 він керував автомобілем Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера "Драгер" або у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що за кермом не сидів.

Протокол складений уповноваженою на те особою, а саме - інспектором Броварського РУП, лейтенантом поліції Почепцем С.І.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу працівником поліції було долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, що засвідчено свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , направлення до КНП Броварська БКЛ БРР БМР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21 вересня 2021 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, та пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, у поясненнях ОСОБА_3 зазначено, що він був свідком, що ОСОБА_1 21 вересня 2021 року близько 16год., перебуваючи у стані сп`яніння, відмовився від проходження огляду за допомогою «Драгера» або у спеціальному медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він працює охоронцем у магазині «Фора» по вул. Москаленка, 39 у м. Бровари. 21 вересня 2021 року близько 13год. 50хв. на територію магазину заїхав автомобіль Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , де зупинився та частково перекрив проїзд до складів. На його прохання забрати свій автомобіль, водій відмовився, розмовляв не чітко та від нього було чуто запах алкоголю, після чого він викликав працівників поліції. Після приїзду працівників поліції він став свідком, як водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та від огляду у медичному закладі.

Однак, зазначені докази не містять об`єктивних даних, які б доводили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі, а його пояснення в суді першої інстанції з приводу відсутності підстав для проходження огляду на стан сп`яніння за правилами ст.266 КУпАП, нічим не спростовані.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 21 вересня 2021 року після того, як він здійснив паркування автомобіля Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , біля магазину "Фора" за адресою: м. Бровари, вул. С. Москаленка, 39, він випив алкогольний напій коньяк у кількості 250 гр. Побачивши, що його автомобіль припаркований у забороненому місці, охоронець вищевказаного магазину "Фора" попросив його перепаркувати автомобіль, на що він відмовився, пояснивши, що вже перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого охоронець магазину "Фора" викликав поліцію.

ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, так як не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вживав спиртні напої вже після того, як припаркував автомобіль Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299 (далі Інструкція), з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

При перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який наданий на запит суду першої інстанції Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, вбачається, що запис було розпочато працівниками поліції 21 вересня 2021 року о 16год. 12хв., тобто на ньому не зафіксовано керування ОСОБА_1 о 13год. 50хв. транспортним засобом з ознаками сп`яніння.

На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть неподалік транспортного засобу Nissan Murano, однак державний номерний знак вказаного автомобіля з наявного відео встановити неможливо, при цьому, на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 визнає ту обставину, що він керував транспортним засобом Nissan Murano, д.н.з. НОМЕР_1 , також на відео відсутній момент зупинки вказаного транспортного засобу.

Крім того, з наданого суду першої інстанції Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відеозапису з камер відео спостереження (с.с. 42) неможливо достовірно встановити марку, державний номерний знак автомобіля та особу, яка керувала ним, та припаркувала вказаний автомобіль в забороненому місці. При цьому з відеозапису вбачається, що водій вийшов з автомобіля і попрямував в бік від автомобіля, розмова з охоронцем ОСОБА_2 на камері не зафіксована.

Таким чином, суду першої інстанції не було надано достатніх та достовірних доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем 21 вересня 2021 року о 13год. 50хв. з ознаками алкогольного сп`яніння, і його твердження, що він вживав

алкогольні напої після зупинки автомобіля спростовані не були.

Частиною 1 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, суддя місцевого суду не звернув увагу на вказані обставини та не врахував, що вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння працівники поліції мали правові підстави тільки у разі керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, але таких доказів працівники поліції не мали.

Аналізуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 21 вересня 2021 року.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені під час апеляційного розгляду обставини, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає, що постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 щодо порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт