Справа № 163/153/22 Провадження №33/802/255/22 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Категорія:ч. 6 ст. 481 МК України. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження в справі за протоколом про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 10 грудня 2019 року через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України автобус «MAN», польський номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в митному режимі тимчасового ввезення до 20 днів, а 12 березня 2020 року подав до Волинської митниці заяву про продовження строку тимчасового ввезення через потрапляння автобуса у дорожньо-транспортну пригоду, не вжив заходів для вчасного вивезення цього транспортного засобу і перевищив строк його тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб, що було виявлено в ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби.

Не погодившись із таким судовим рішенням, в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ч.6 ст.481 МК України, накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечував апеляційну скаргу та просив рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України вказаних вимог закону дотримав.

Так, порушення митних правил, передбачене диспозицією ч.6 ст.481 МК України, полягає у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.103 МК України , тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 2 статті 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до частин першої та третьої статті 112 Митного кодексу України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Встановлення строку тимчасового ввезення транспортного засобу митним органом в законодавчому порядку визначено не тільки для контролю за перебуванням таких транспортних засобів, а й має доводитись будь-яким доступним способом перевізнику, який після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст.481 МК України .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на час ввезення транспортного засобу, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 02 травня 2019 року працював водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_3 , звільнений з цієї посади 20 лютого 2020 року за згодою сторін. Ввезений автобус «MAN-А-03», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований в Республіці Польща, його власником є ОСОБА_4 , будь-якої комерційної діяльності ОСОБА_1 особисто не здійснював, як водій фірми перевізника виконував лише обов`язки по експлуатації автобуса згідно графіка міжнародного регулярного перевезення пасажирів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку особою, яка ввозить транспортний засіб та є суб`єктом відповідальності вважається відповідальна посадова особа перевізника ФОП ОСОБА_3 , який здійснює комерційну діяльність, а не його водій.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він не вивіз вказаний автобус у передбачений законом строк у зв`язку з тим, що він звільнився та автобус «MAN-А-03», номерний знак НОМЕР_1 12 грудня 2019 року потрапив до ДТП та зазнав пошкоджень.

Отже, вказані вище обставини виключають наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов