Справа № 713/767/22
Провадження №3/713/493/22
ПОСТАНОВА

іменем України

10.05.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря судових засідань Матейчук Л.Ю., захисника Клим В.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького районного відділу поліції Головного управління поліції України у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації на проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонер ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 квітня 2022 року о 11.00 год., перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП повторно вчинив словесну сварку з невісткою ОСОБА_2 ображав її нецензурною лайкою , чим вчинив домашнє насильство в сім`ї, чим вчинив психологічне насильство стосовно останньої.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнав, вказував, що 21.04.2022 року о 11.00 год. перебував у власному господарстві АДРЕСА_1 порався по господарству, і в цей час до дому приїхали його син ОСОБА_3 , та його дружина ОСОБА_2 які безпричинно почали його ображати, та висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, та погрожувати йому фізичною розправою.

Після зауваження, щодо припинення криків та образ, погроз він викликав поліцію та покинув власне господарство для того, щоб припинити протиправні дії невістки та сина..

Вважає, що він є постраждалим від насильства , а вона правопорушник, так як проявила психологічне насильство - є приниження, залякування. Вважає, що йому небезпечно залишатися в своєму будинку, так як є реальні погрози зі сторони невістки. Її поведінка травмує , із-за чого погіршується його стан здоров`я, та приходиться лікуватися у неврологічному відділенні.

Захисник Клим В.Г. вважав, що у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, просив провадження відносно ОСОБА_4 , закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вказував, що є сином ОСОБА_1 , батько вживає спиртні напої , приводить додому молодих жінок та чоловіків та розпиває з ними спиртне після чого постійно влаштовує з ними сварки та скандали, ображає їх з дружиною нецензурною лайкою. Виганяє з будинку. Вони неодноразово зверталися до поліції, щодо протиправної поведінки ОСОБА_1 .. Ніяких погроз батькові не він ні його дружина не спричинювали.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 173-2 передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство розглядається, як:

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.- повне вилучення або обмеження коштів; - контроль надходжень та жорстке дозування фінансових витрат. Мається на увазі не розподіл фінансів сім`ї за взаємною згодою, не взаємний контроль подружжя за витрачанням коштів на потреби сім`ї, а контроль, часто жорстокий та принизливий, з боку однієї особи по відношенню до інших членів родини дружини, дітей, батьків похилого віку…

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 819692 від 01.05.2022 року, заявою ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи.

ОСОБА_1 та його захисник жодних доводів та документів, які б спростовували складений відносно нього адміністративний матеріал, до суду не надав.

Відеофайл, який надано до матеріалів справи підтверджує факти вказані в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.05.2022 року та стверджують покази ОСОБА_3 .

Відповідно до постанов суду від 30.03.2022 року та 22.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.173-2 ч.ч.1,2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу у межах санкції ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн..

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.1, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК