Єдиний унікальний номер: 378/126/22
Провадження № 3/378/50/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю секретаря Гончарук Ю. С., захисника Швеця Л. М. - Ященка С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2022 о 10 годині 50 хвилин в смт. Ставище по вул. Цимбала Сергія, 1 керував автомобілем AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що 25.03.2022 близько 11 години він керував автомобілем AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , при в`їзді в смт. Ставище на блок-посту його зупинили працівники поліції, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», на що він погодився та, сидячи в поліцейській машині з відчиненими дверцятами, пройшов даний огляд, під час огляду поряд були люди з (тероборони) блок-посту.

Захисник ОСОБА_1 - Ященко С. М. подав клопотання (а. с. 36-41), в якому просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що всупереч вимогам чинного законодавства в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, неспівпадає час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, із часом, зазначеним на роздрукованому протоколі приладу «Драгер» від 25.03.2022; недопустимим як доказ є результат заміру алкотестера Drager 6810, оскільки ОСОБА_1 при огляді не було надано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікат відповідності приладу, при цьомк було порушено міжкалібровочний інтервал алкотестера, передбачений виробником.

В судовому засіданні інспектор СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Коляда В. М. пояснив, що 24 чи 25 березня (точної дати не пам`ятає) 2022 року, близько, 11 год. під час чергування на блок-посту при в`їзді в смт. Ставище по вулиці Цимбала Сергія з іншим працівником поліції Стрельніковим Н. останній в його присутності зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 та запідозрив, що той має ознаки алкогольного сп`яніння (нечітку мову), на що звернув його увагу. Коли він почав спілкуватись з водієм, виявив, що в того наявний запах алкоголю з ротової поржнини, після чого він в присутності двох свідків (представників територіальної оборони) запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на приладі DRAGER, на що той погодився, сів на заднє праве пасажирське сидіння та при відкритих дверях в присутності вказаних свідків продув мундштук зазначеного приладу, результат огляду був близько 0,7 %. Про можливість проходження огляду в медичному закладі водію роз`яснювалось. Проте, направлення на огляд в медичний заклад не складав в зв`язку з тим, що водій погодився з результатом тестування на місці. Неспівпадіння часу керування водієм транспортним засобом, зазначеним в протоколі, із часом, зазначеним на роздрукованому протоколі приладу «Драгер», він виявив лише, коли було роздруковано вказаний протокол.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явились, викликались до суду належним чином (а. с. 9, 22, 33) . Проте, вказані особи за викликом до суду не з`явились, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення іншим чином, ніж шляхом направлення судових повісток, суд був позбавлений можливості. Свідок ОСОБА_3 телефонограмою від 10.05.2022 суду повідомив, що прибути в судове засідання не може, оскільки перебуває на службі в територіальній обороні, відносно другого свідка ОСОБА_4 повідомив, що останній мобілізований до ЗСУ (а. с. 48).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Ященка С. М., пояснення інспектора поліції Коляди В. М., суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 25.03.2022 року серії ДПР18 № 058198 (а.с. 1), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , який в графі протоколу «пояснення» зазначив, що з результатом згоден (а. с. 1),

- актом огляду на стан сп`яніння, роздрукованим протоколом приладу «Драгер» від 25.03.2022 в якому зазначено власноручний підпис ОСОБА_1 про те, що він з результатом згоден (а.с. 2, 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відібраними під час складання протоколу 25.03.2022 року, згідно яких ОСОБА_1 25.03.2022 о 10 год. 59 хв. в присутності вказаних свідків пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер» № arbl 0625, результат тесту 1,73 проміле алкоголю (а. с. 4),

- вищевказаними поясненнями інспектора СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Коляди В. М., який пояснив що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 було зупинено на блок-посту при в`їзді в смт. Ставище 24 чи 25 березня (точної дати не пам`ятає) 2022 року, близько, 11 год. Оскільки той мав ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини), він в присутності двох свідків (представників територіальної оборони) запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на приладі DRAGER, на що той погодився, та в присутності вказаних свідків продув мундштук зазначеного приладу, результат огляду був близько 0,7 %.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Щодо доводів захисника про порушення працівниками поліції вимог законодавства, з посиланням на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення інспектора поліції до медичного закладу на огляд на стан алкогольного сп`яніння, слід зазначити наступне.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядку), п.7 розділу І вищевказаної Інструкції.

Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу, проведеного на місці зупинки інспектором поліції, про що зазначив в протоколі - підстав для складання направлення водія на огляд у поліцейських не було.

Що ж стосується тієї обставини, що має місце неспівпадання часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, із часом, зазначеним на роздрукованому протоколі приладу «Драгер» від 25.03.2022, на що звернув увагу захисник, то вона не може слугувати підставою для закриття провадження у справі, оскільки таке неспівпадіння може бути зумовлено правильністю налаштування вимірювального пристрою та не може бути розцінено як таке порушення вимог законодавства, що тягне за собою закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів захисника про недопустимісь як доказу результатів заміру алкотестера Drager 6810, з посиланням на те, що ОСОБА_1 при огляді не було надано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікат відповідності приладу, було порушено міжкалібровочний інтервал алкотестера, передбачений виробником (остання калібровка прибору проводилась 29.06.2021, а дата освідування 25.03.2022), копію вказаного сертифіката не було долучено до матеріалів справи, - суд вважає ці доводи необгрунтованими, виходячи з наступного.

Діючим законодавством України не передбачено обов`язок працівників поліції додавати до матеріалів провадження сертифікат відповідності вищевказаного приладу та документи на підтвердження того, що той пройшов необхідне калібрування. Вказані документи мають бути пред`явлені особі, яку оглядають на предмет визначення стану її алкогольного сп`яніння, лише в разі вимоги цієї особи пред`явити їй такі документи. В протоколі ОСОБА_1 при відібранні пояснень не зробив зауваження про ненадання на його вимогу вказаних документів.

Що стосується тверджень захисника Ященка С. М. про те, що прилад Drager Alkotest 6810 має бути каліброваним кожних шість місяців, то вони також не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 р., засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 р.

Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/4112, це свідоцтво, видане Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» засвідчує, що газоаналізатор «Alcotest 6810» ARBL- 0625, виробник Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, за допомогою якого проводилось освідування ОСОБА_1 , відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та чинне до 29.06.2022 (а.с. 60).

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду.

Щодо посилання захисника на незазначення інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення всупереч вимогам п. 3 Розділу вищевказаної Інструкції виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, - слід зазначити, що згідно п. 8 вищевказаного Порядку ознаки сп`яніння зазначаються в протоколі лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд проводиться в закладах охорони здоров`я лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Проте, як зазначено вище, ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер».

Щодо посилання захисника на відсутність в матеріалах справи рапорту іншого працівника поліції, який здійснив зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , інспектор поліції Коляда В. М. пояснив, що зупинку вказаного водія було здійснено в його присутності і він самостійно виявив ознаки алкогольного сп`яніння у того, тому саме він самостійно вчинив всі дії щодо огляду водія, його фіксування та складання протоколу.

Твердження захисника про те, що письмові пояснення свідків, є неналежними доказами у справі, оскільки дані пояснення викладені в заздалегідь заготовлених бланках, є необґрунтованими, оскільки закон цього не забороняє.

Щодо посилання захисника на те, що свідки залучені з числа представників територіальної оборони, які були озброєні, і вказане може свідчити про їх неупередженість, слід зазначити, що згідно п. 4 вищевказаного Порядку не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Будь-яких доводів щодо можливої упередженості вищевказаних свідків захисником не наведено.

В вищевказаних письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали пояснення щодо обставин проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснення засвідчені особистими їх підписами, тому сумнівів у змісті цих пояснень не виникає.

Окрім того, зазначені свідки підписали протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, засвідчивши таким чином обставини, викладені у цьому протоколі.

Доводи захисника з приводу нероз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків неспроможні, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП останньому були роз`ясненні. Копію протоколу він отримав, жодних зауважень щодо його змісту не надавав.

Факт керування транспортним засобом не оспорювався ОСОБА_1 під час відібрання пояснень, складання щодо нього протоколу та після такого складання.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою. Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Останній не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначив, натомість, в графі «пояснення» вказав що «з результатом згоден».

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких останній 25.03.2022 о 10 годині 50 хвилин в смт. Ставище по вул. Цимбала Сергія 1 керував автомобілем AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста девяносто шість) гривень 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак