П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеними обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 30.06.2021 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить, скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2021 та повернути провадження до суду першої інстанції на повторний розгляд для повного, всебічного з`ясування фактичних обставин.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі обставин справи та не дослідив сам факт відсутності скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 вказує, що під час складання протоколу працівники поліції порушили трактування норми ст. 130 КУпАП, так як склали протокол на особу ОСОБА_1 , який не рухався та не керував транспортним засобом.

Додатково ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції під`їхали до нерухомого, не заведеного транспортного засобу та склали адміністративний протокол за зупинку з порушенням ПДР, так як автомобіль стояв в місці де це заборонено.

Вказує ОСОБА_1 і на те, що він не водій транспортного засобу, а лише знаходився в ньому та чекав на власника автомобіля.

Особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явилась, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином.

За клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності розгляд справи в суді апеляційної інстанції відкладався тричі. Належні докази про хворобу ОСОБА_1 суду не надав.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги слід дійти наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 332895, що складений 30.06.2021 о 06 год. 11 хв., в цей же день водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 2).

Обставини адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі, засвідчені свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2), які, крім того, 30.06.2021 окремо пояснили, що у присутності кожного з них водій ОСОБА_1 категорично відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 5-6).

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація яким судом буде розглядатися вказана адміністративна справа, про що ОСОБА_1 був обізнаний, про що свідчить його підпис у відповідній графі.

Не з`явився та не дав в суді апеляційної інстанції пояснень, які б заслуговували на увагу, ОСОБА_1 і про те, що йому заважало з`явитись до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, знаючи про розгляд справи.

Щодо доводу про те, що керував транспортним засобом не ОСОБА_1 , суд відноситься критично, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ніяких заперечень не зазначив.

Також на досліджуваному судом апеляційної інстанції відеозаписі, що міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 не заперечував, що він є водієм транспортного засобу.

За наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На правильність даних висновків не можуть вплинути посилання ОСОБА_1 на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без його участі, суд першої інстанції порушив його права, що передбачені ст.ст. 279, 280 КУпАП, що об?єктивно не спростовує рішення суду про визнання винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1.000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька