Номер провадження: 33/813/150/22
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання: Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Грішиної Валентини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративній відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2021 року постановою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривні (а.с. 21-23).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, Грішина Валентина Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою. В якій просила суд скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що працівниками патрульної поліції не було надано жодних доказів саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який не може бути єдиним доказом, що свідчить про вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, факт керування транспортним засобом не вбачається й з відеозапису, наявного в матеріалах справи, котрий в сою чергу не відповідає п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, оскільки після активації нагрудних відеокамери працівників поліції, записи були здійсненні не безперервно, як то вимагає вищезазначена інструкція (а.с. 51-60).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.12.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження, справу призначено на 15.02.22. За клопотанням представника апелянта слухання справи було відкладено на 22 березня 2022 року. 21.03.22 року до суду представником апелянта було клопотання про відкладення слухання справи через запровадження військового стану. Будь-яке інше обґрунтування для відкладення слухання справи відсутні. Клопотання про проведення відеоконференції не подавали.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Неявка сторони не є обов`язковою до суду апеляційної інстанції, а тому перешкоди для розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху керування транспортного засобу у стан алкогольного сп`яніння, тому суд притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 №021993, 20.08.2021 о 05.50 год. в м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 63 водій ОСОБА_1 керував т/з LAND ROVER д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в медичному закладі та на місці. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції правильно вказав, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Повторність правопорушення встановлено за даними інформаційного порталу Національної поліції, згідно з якими ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі постанови суду від 24.05.2021 (справа № 947/13724/21).

До матеріалів справи долучено відеозапис нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що 20.08.2021 ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та на місці відмовився. Відеозапис розпочинається з 06:30 год., а протокол складено о 07:20 год.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Запис розпочинається із моменту затримання ОСОБА_1 , де він сидить за кермом авто. На відеозаписі чутно, як поліцейський пояснив причину зупинки, "де за повідомленням громадян, що надійшло до органу поліції, водій LAND ROVER заснув за кермом авто". Дійсно відео не є безперервним, а розпочинається з початку зупинки авто та відображає усю процедуру складання протоколу та з`ясування поліцейськими на місці необхідних обставин. Надане відео підтверджує факт, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Суд першої інстанції правильно вважав, що наданий відеозапис події в такому вигляді як він є не ставить під сумнів висновки про доведеність об`єктивної сторони ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При цьому відхиляються посилання апелянта на те, що на відео не зафіксовано керування останнім автомобіля, оскільки як вбачається з відео, автомобіль знаходився на регульованому перехресті біля світлофору (не знаходився на парковці, узбіччі тощо), тобто був учасником дорожнього руху. В авто крім правопорушника нікого не було. При цьому двигун транспортного засобу та панель приборів були увімкнутий, про що свідчить відеозапис. Отже, суд першої інстанції правильно зробив висновок, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був правомірно оформлений співробітниками поліції як водій. Так само, правильно судом першої інстанції було відхилено посилання представника ОСОБА_1 на те, що він в момент події відчув гострий біль в серці, тому вимушений був зупинитись, щоб прийняти ліки, оскільки на відеозаписі відсутні будь-які факти, які б це підтверджували. Не повідомляв і сам ОСОБА_1 поліцейським про те, що почувається недобре, допомоги не просив, лише повідомив, що його стан пов`язаний з тим, що він втомлений, хоча на відеозапису музика в автомобілі грала на момент, коли до автомобіля підійшли працівники поліції.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вимоги чинного законодавства при оформленні та розгляді справи дотримані.

Тобто, судом першої інстанції було вірно зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП України, в зв`язку з чим останній правильно був притягнутий до адміністративної відповідальності судом.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували вірних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу та залишає постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грішиної Валентини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 - відхилити

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк