Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/9182/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2021 року до суду надійшов матеріал від 04.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, в якому зазначено, що 04 грудня 2021 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на території Іллічівського ринку, в металевому кіоску без назви здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та здійснювала продаж алкогольної продукції без отримання ліцензії.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП містить чітко сформульований склад правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність, будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст.164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

Також, Верховний Суд України в постанові Пленуму від 25.04.2003р. №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» роз`яснив, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку (п.2).

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично і на власний ризик (п.4).

Таким чином, коли мова йде про торгівлю, то такий вид господарської діяльності може вважатися підприємництвом лише у разі здійснення не менше трьох угод купівлі-продажу протягом одного календарного року. Відсутність фактичних даних про кількість таких угод протягом визначеного проміжку часу в конкретному випадку унеможливлює висновок про здійснення особою господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, а отже свідчить про відсутність складу відповідного правопорушення.

Також суд зазначає, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 17 березня 1993 року «Про податок на промисел» під систематичною діяльністю стосовно продажу товарів слід розуміти вчинення протягом календарного року 4 таких угод.

До матеріалів справи не додано жодного документу, хто є власником кіоску, чи працювала правопорушниця у вказаному кіоску як найманий працівник, чи є його власницею, що виключає можливість вирішення питання, чи є вона суб`єктом господарської діяльності. Крім того, жодних даних, що однозначно свідчили б про систематичність такої діяльності суду не надано.

При вивченні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність та є суб`єктом господарської діяльності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, оскільки в її діях, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити, внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: А.М.Іванченко