МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2022 р. Справа № 370/791/22

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши матеріали БПП у с. Чайки УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065590 від 20.06.2022 року цього ж дня о 15 год. 40 хв., на а/д М-06 Київ-Чоп, 49 км, водій керував тз Honda Dio, н.з. незареєстрований, з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Також подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на невідповідність протоколу вимогам КУпАП, відсутності доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Згідно ст. 251 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення є основним доказом у справі, та єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП, серед яких є відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виправлення у протоколі не допускаються, а протокол, складений з порушенням вимог закону, є недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу, при його складанні була допущена помилка у імені првопорушника зазначено ( ОСОБА_2 ), а знизу написано ОСОБА_3 .

Наведений недолік протоколу про адміністративне правопорушення вже сам по собі є підставою для визнання його недопустимим доказом вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом із тим, порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП (у редакції на час кладення протоколу), відповідно до ч. 1 якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ж ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія у закладах охорони здоров`я проводиться виключно у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудної камери поліцейського 470366, 470330, на них не зафіксовано відмови правопорушника від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, свідки відмови відсутні, а тому відеозапис не є належним доказом вчинення даного правопорушення.

Доказів проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами, як того вимагає ч. 2 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять.

Також суд відзначає, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 ,, а саме зіниці очей не реагують на світло, почервоніння шкіра не відповідають ознакам наркотичного сп`яніння, визначених відповідною Інструкцією, що ставить під сумнів їх наявність.

Крім того диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу і настає зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять об`єктивних даних, які б доводили, що ОСОБА_1 ,., за обставин, викладених у протоколі, керував мопедом, а його пояснення надані з приводу некерування транспортним засобом жодними доказами не спростовуються.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/3299 (далі Інструкція), з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

При перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який наявний у матеріалах справи, вбачається, що на ньому не зафіксовано, що ОСОБА_1 , керував мопедом чи підтверджував, що він ним керував, а навпаки казав поліцейським, що не керував, а лише стояв біля нього.

Також, наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує, що ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції і він керував мопеда з будь-якими ознаками чи у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи досліджені у суді докази, вважаю, що в даному випадку винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не доводиться наявними у суду доказами, через дефекти протоколу про адміністративне правопорушення, порушення порядку такого огляду.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю у його діянні складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Косенко