Провадження № 33/4823/35/22
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з незакінченою вищою освітою, не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Як установив суд, 19 жовтня 2021 року в 00 год. 46 хв. по проспекту Миру, буд. № 143 в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольцваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. У нього були розширені зіниці очей, які не реагували на світло, порушена мова, його поведінка не відповідала обстановці. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити, вказуючи, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не були йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, а навпаки погодився та прибув до медичної установи.

Поліцейськими порушений порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 такий огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, проте огляд апелянта був проведений у медичному закладі, що свідчить про недійсність такого огляду та відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. Крім того, у протоколі не зазначено, що йому пропонували пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

У матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження медичного огляду.

На порушення п. 20 розділу 3 Інструкції йому не видали висновок результатів його медичного огляду та не відсторонили від керування автомобілем, що свідчить про невідповідність дій поліцейських процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Районний суд не викликав та не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можна вважати доказами. До того ж, їх показання складені не власноручно, а на бланках, які заповнювалися поліцейськими.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 12 ч. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу Інструкцією не передбачено, більш того проведення такого огляду без проведення лабораторних досліджень тягне недійсність результатів огляду, отже доводи апелянта, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, чим порушили його права та процедуру проведення медичного огляду водія є безпідставними та такими, що суперечать вимогам Інструкцію, на яку він посилається.

З рапорту патрульного поліцейського Ганжи В.С. вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений через технічну несправність однієї освітлювальної лампи державного номерного знака. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, на що він погодився.

Проте, в лікарні ОСОБА_1 всіляко ухилявся від здачі аналізу, тягнув час, після чого заповнив пляшку для збору аналізів водою з рота зі слиною, видаючи за сечу. На зауваження не реагував, поводив себе зухвало, цинічно, телефонував на лінію 102. Після чого, було запрошено двох свідків, у присутності яких він продовжував ухилятися від медичного огляду та здачі аналізів, що цілком правомірно розцінено, як відмова від проходження медичного огляду.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння був підтверджений свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписи яких наявні у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи додані їх письмові пояснення, де вони засвідчили, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркологічного сп`яніння та у присутності лікаря-нарколога всіляко ухилявся від здачі аналізу.

Водій ОСОБА_1 був ознайомлений з процесуальними правами та положеннями ст. 63 Конституції України, в присутності свідків, проте ставити підпис у протоколі та отримувати його копію відмовився (а.с. 7, 8).

Аргументи апелянта, що суд безпосередньо не викликав та не допитав свідків, не є підставою для скасування судового рішення та підстав для сумнівів у його правильності.

По-перше, Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає безпосередності сприйняття показань свідків судом, оскільки на відміну від кримінального законодавства, у справах про адміністративні правопорушення свідки не попереджаються про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань та за відмову від дачі показань, їм лише роз`яснюється право говорити суду правду.

Пояснення свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписані власноручно, в яких також зазначено, що з їх слів ці пояснення записані вірно, доповнень та зауважень не мають. Апелянт раніше знайомим із свідками не був, у сторонніх осіб, запрошених з вулиці, не було жодних підстав для його обмови.

По-друге, при наявності технічних записів відеозапису під час проведення огляду правопорушника, ч. 2 ст. 266 КУпАП не передбачає необхідності залучення свідків і їх присутність не є обов`язковою.

По-третє, водій ОСОБА_1 сам не заперечує, що в медичному закладі відмовився здавати аналізи, це підтвердили сторонні особи, свідки, працівники поліції, на це вказує зміст наявного у справі відеозапису.

Як убачається з відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, проте у приміщенні медичного закладу тривалий час не міг надати на аналіз сечу.

Видно, як водій ОСОБА_1 періодично пив воду та ходив до туалету, проте повертався без необхідного біологічного середовищам, пояснюючи відсутністю фізіологічного бажання сходити до туалету. Після чергового разу вживання води, ОСОБА_1 заповнив рот водою та пішов до туалету для нібито збору аналізу. Поліцейський, який стяв поряд з ОСОБА_1 , ставив тому питання, на які останній відповідав жестами, у зв`язку з чим є розумні підозри вважати, що у обстежуваного була в роті вода, яку він потім виплюнув у пляшку.

Коли водій ОСОБА_1 приніс пляшку до лікаря, останній повідомив, що кількості рідини для проведення аналізу недостатньо, а після огляду вмісту пляшки, лікар заявив, що йому надана не сеча, а вода зі слиною, а тому він прийняти такий аналіз не може.

Незважаючи на таку поведінку ОСОБА_1 в присутності свідків було неодноразово запропоновано зібрати новий аналіз, на що останній відмовлявся, посилаючись на те, що він вже це зробив. Такі дії водія поліцейські оцінили як ухилення від проходження огляду та повідомили про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

На що ОСОБА_1 відповідав, що не відмовляється від проходження медичного огляду, проте коли йому в черговий раз було запропоновано здати новий аналіз, він відмовився це зробити.

На відеокамеру ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним наркотичних речовин за три дні до його зупинки поліцейськими.

З копії акту медичного огляду КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради № 618 від 19 жовтня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 сечу для аналізу не зібрав, протягнув час до 02 год. 40 хв., пляшку для збору сечі заповнив водою і слиною з рота.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Водію ОСОБА_1 декілька разів були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується переглянутим відеозаписом, та про що також зазначено в поясненнях свідків.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки визначена законодавцем форма направлення передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є підставою для проведення такого огляду лікарем, не підлягає видачі особі, щодо якої має бути проведений медичний огляд.

Видача висновку щодо результатів медичного огляду у даному випадку не відбулася, у чому немає провини поліцейських. Висновок, видається лікарем медичного закладу, в якому проводився огляд особи, а водій ОСОБА_1 медичний огляд не пройшов.

Крім того, водій ОСОБА_1 19.10.2021 року був відсторонений від керування транспортним засобом, а керований ним автомобіль був поміщений на штраф майданчик, про що є акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ( а. с. 11), а тому посилання в апеляційній скарзі на порушення вимог ст. 266 КУаАП, є неправдивими.

Відповідаючи на питання в апеляційному суді, ОСОБА_1 після оголошення акту огляду та затримання транспортного засобу підтвердив, що поліцейські забрали у нього автомобіль і він був відсторонений від керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції, на виконання вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, двічі відкладав розгляд справи та задовольняв клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків, про витребування документів. На третє судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день і час розгляду не прибув, поважних причин неявки не повідомив.

Таким чином, судом першої інстанції було забезпечене своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і ухвалене обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець