Справа № 206/122/22
Провадження № 3/206/212/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Свірідова Д.М., представника потерпілого Біляєвої Ж.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 283267 від 29.12.2021, 29.12.2021 о 15 год. 25 хв. в м. Дніпро, вул. Томська, 125, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN 8.180, н.з. НОМЕР_1 , змінив напрямок руху, здійснивши маневр ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, створивши при цьому аварійну ситуацію водію автомобіля Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який для уникнення зіткнення різко змінив напрям руху і швидкість з`їхавши з проїзної частини вліво, де здійснив зіткнення з парадними дверима КЗО НВО № 109 ДМР, внаслідок зіткнення автомобіль та двері отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він заперечує обставини викладені в протоколі та винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП себе не вважає. Зазначив, що 29.12.2021 близько 16 год. 10 хв. він рухався по вул. Томській на транспортному засобі MAN 8.180, 5 тон, д.н.з. НОМЕР_1 , ширина транспортного засобу 2,40 м, від Самарського мосту зі швидкістю 40-45 км/год на ділянці з однією смугою в одну сторону та однією смугою в іншу. На узбіччі стояв транспортний засіб, водій якого стояв біля магазину без знаків, поворотів, тощо. На цій ділянці, десь у 1,5 м було перехрестя, яке не відображене на схемі місця ДТП. Коли ОСОБА_1 під`їхав до транспортного засобу, десь на 20 м, транспортний засіб Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 почав здійснювати обгін транспортного засобу ОСОБА_1 . Спочатку ОСОБА_1 через габарити свого транспортного засобу навіть не бачив автомобіль Toyota RAV-4, який пішов на обгін. ОСОБА_1 побачив автомобіль Toyota RAV-4, коли він вже був практично біля кабіни MAN 8.180. ОСОБА_1 не міг навіть подумати, що буде здійснено обгін, оскільки він тільки проїхав пішохідний перехід, а ОСОБА_2 почав обгін саме на пішохідному переході. Крім того, попереду ОСОБА_1 стояв на узбіччі транспортний засіб, який необхідно було об`їхати. Крім того, попереду була зупинка громадського транспорту, тому ОСОБА_1 для уникнення ДТП змістився вліво на 50 см. не виїжджаючи на зустрічну смугу. ОСОБА_2 під час здійснення обгону повністю виїхав на зустрічну смугу, жодного транспортного засобу, який би міг йому заважати для здійснення маневру не було. Транспортний засіб Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 в момент обгону був в 1,5 м від транспортного засобу ОСОБА_1 . Саме через те, що на зазначеній ділянці було перехрестя, ОСОБА_2 , який інстинктивно з`їхав і вилетів на узбіччя дороги зустрічного напрямку, зміг заїхати на бордюр та влетів на ганок приміщення. Через дії ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 міг в`їхати у транспортний засіб, який стояв на узбіччі біля магазину та була б загроза в`їхати у зупинку громадського транспорту.

Захисник Свірідов Д.М. в судовому засіданні заперечував щодо винуватості ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що потерпілий підтвердив рух свого транспортного засобу та здійснення ним обгону та маневру, в результаті чого він не зміг впоратись з керуванням та виїхав на узбіччя. Маневром не вважаються дії ОСОБА_1 , який залишився на своїй смузі. Потерпілий ОСОБА_2 навіть не намагався гальмувати. 29.12.2021 ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі MAN 8.180, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Томська та помітив транспортний засіб Mercedes Vito, який почав рух та застосував гальмування, але внаслідок гальмування на засніженій проїзній частині транспортний засіб ОСОБА_1 почало зносити вліво. ОСОБА_1 рухався в смузі руху попутного напрямку, не пересікаючи смугу, що розмежовує рух зустрічного напрямку. ОСОБА_1 вважає, що він не створював перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що рухались у попутному або зустрічному напрямку, які виконували обгін або випередження. Після чого, ОСОБА_1 побачив у лівому дзеркалі транспортний засіб Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався за ним у попутному напрямку, показав поворот про зміну напрямку руху та почав здійснювати обгін. В цей час транспортний засіб, який намагався здійснювати обгін, не впорався з керуванням і вилетів на узбіччя дороги зустрічного напрямку та влетів на ганок приміщення. ОСОБА_1 зупинився для того, щоб дізнатись про необхідність у його допомозі. Однак, власник транспортного засобу почав звинувачувати ОСОБА_1 у даній ДТП. Ширина транспортного засобу MAN 8.180, д.н.з. НОМЕР_1 2, 40 см. Також, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 почав обгін, коли ОСОБА_1 проїхав пішохідний перехід і ОСОБА_2 обгін почав саме на пішохідному переході. На зустрічному напрямку транспортних засобів не було. На цій ділянці було перехрестя, до нього ОСОБА_1 мав відстань приблизно 1,5 м.

В судовому засіданні представник потерпілого КЗО НВО № 109 ДМР Біляєва Ж.В. зазначила, що вона виклика поліція, після ДТП. Вона не була свідком самої ДТП та її хвилює лише відновлення спричинених руйнувань КЗО НВО № 109 ДМР.

Крім того, відповідно до письмових пояснень, наданих ОСОБА_2 29.12.2021 зазначено, що 29.12.2021 о 15 год. 25 хв. він рухався по вул. Томська зі сторони Самарського мосту в сторону Усть-Самарського мосту зі швидкістю відповідною дорожній обстановці, а саме 40-50 км/год на автомобілі Toyota RAV-4. В районі будинку 118 він скоїв обгін транспортного засобу MAN НОМЕР_1 , під час обгону автомобіль MAN НОМЕР_1 почав маневрувати в той момент, коли автомобіль ОСОБА_2 зрівнявся з MAN НОМЕР_1 , тим самим перешкоджаючи маневру ОСОБА_2 (обгону). У зв`язку з дорожньою обстановкою, котра склалась з транспортним засобом MAN НОМЕР_1 , ОСОБА_2 довелось вирівняти автомобіль для того, щоб уникнути зіткнення з MAN НОМЕР_1 при цьому, транспортний засіб ОСОБА_2 винесло у парадний вхід приміщення КЗО НВО № 109 ДМР. При цьому було пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_2 , а саме крило та двері приміщення. Зі слів водія MAN НОМЕР_1 його різкий маневр вліво було викликано через виїзд легкового автомобіля д.н.з. НОМЕР_3 на проїзджу частину з правої сторони від магазину.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 наданих 29.12.2021 зазначено, що 29.12.2021 о 15 год. 50 хв. він рухався по вул. Томська в бік Усть-Самарського мосту, побачивши перешкоду біля магазину Самарський (вул. Томська, 124), здійснив маневр у лівий бік, щоб уникнути зіткнення з автомобілем Mercedes Vito, білого кольору, який намагався виїхати з намету. При здійсненні ОСОБА_1 маневру на транспортному засобі MAN НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не пересік роздільну смугу зустрічної полоси. В цей час його автомобіль намагався обігнати транспортний засіб Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору. Водій транспортного засобу Toyota RAV-4, не впорався з керуванням з`їхавши з дороги врізався у адміністративну будівлю. Побачивши це, ОСОБА_1 зупинився, щоб надати свою допомогу, якщо вона буде необхідна. Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не отримав, медичної допомоги не потребував, так як зіткнення між транспортними засобами не відбулось.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до положень ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Так, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена наявними у матеріалах даної справи доказами.

Так, постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2022, клопотання захисника Свірідова Д.М. про призначення автотехнічної експертизи у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП задоволено та призначено по даній справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1) як повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, виходячи з технічних вимог ПДР України, з метою забезпечення безпеки руху?

2) чи спроможні з технічної точки зору, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та захисника Свірідова Дмитра Миколайовича про обставини та механізм ДТП?

3) чи відповідали дії водія автомобіля MAN 8.180, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам ПДР України, якщо ні, то які пункти правил були ним порушені?

4) чи відповідали дії водія автомобіля Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимогам ПДР України, якщо ні, то які пункти правил були ним порушені?

5) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути ДТП, якщо так то хто з водіїв, міг запобігти ДТП з моменту виникнення небезпеки для його руху та яким чином, відповідно до вимог ПДР України?

6) дії якого із водіїв, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди?

7) чи становить в даній дорожній обстановці небезпеку для руху інших учасників дорожнього руху маневрування автомобіля MAN 8.180, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в межах власної смуги для руху?

8) чи є технічно обґрунтованим маневр відвороту водія транспортного засобу Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 у випадку виявлення небезпеки для руху, без застосування гальмування?

9) яким чином повинен був діяти водій транспортного засобу Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 у ситуації, що склалась та чи виникав для водія момент небезпеки?

29.04.2022 до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/104-22/7340-ІТ від 20.04.2022 у якому зазначено наступне:

1. З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, виходячи з технічних вимог ПДР України, з метою забезпечення руху, водії повинні були діяти: ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 1.5 ПДР, водій ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 12.1 ПДР.

2. Пояснення водія ОСОБА_1 , про обставини та механізм ДТП, з технічної точки зору, спроможні.

Надати відповідь на питання відносно водія ОСОБА_2 , за мотивами викладеними в дослідницькій частині, не надається можливим.

За мотивами викладеними в дослідницькій частині, дане питання, відносно пояснень захисника ОСОБА_3 не досліджувалось.

3.4. За мотивами викладеними в дослідницькій частині, дослідження по даним питанням не проводились.

5.6. За мотивами викладеними в дослідницькій частині, дати відповідь на дані питання не надається можливим.

7. З технічної точки зору, відхилення автомобіля MAN 8.180 під час руху, в межах, визначеної ПДР, «своєї» смуги, не є маневруванням і не створює небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

8.9. По причині відсутності вихідних даних, наведених в дослідницькій частині, провести дослідження та дати відповідь на дані питання не надається можливим.

Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що Верховним Судом у постанові 20.11.2014 у справі № 5-18кс14 зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, застосовуючи норми КК України за аналгією, під час розгляду адміністративного правопорушення, предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

Так, відповідно до розділу 1 п. 1.10 ПДР, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: маневрування (маневр) початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Із наведеного слідує, що з технічної точки зору, в змісті даного пункту Правил, відсутні дані про відхилення напрямку транспортного засобу в межах, визначеної Правилами, смуги руху, є маневруванням.

Транспортний засіб ОСОБА_1 MAN 8.180, д.н.з. НОМЕР_1 в силу своїх конструктивних властивостей, не може рухатись прямо, відносно меж «своєї» смуги руху.

Таким чином, відхилення транспортного засобу під час руху, в межах визначеної ПДР «своєї» смуги, не є маневруванням і не створює небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

Так, суд приймає до уваги, що відповідно до висновку експерта, встановлено, що пояснення водія ОСОБА_1 про обставини та механізм ДТП з технічної точки зору є спроможними, а тому враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 рухаючись по «своїй» смузі та не пересікаючи смугу, що розмежовує рух зустрічного напрямку, своїми діями не створював перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що рухались у попутному або зустрічному напрямку, які виконували обгін або випередження.

Суд зазначає, що в причинному зв`язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію.

Враховуючи те, що дії водія ОСОБА_1 не є маневрування та те, що судом не встановлено в діях водія ОСОБА_1 вчинення небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає, що дії водія ОСОБА_1 не перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Крім того, відповідно схеми місця ДТП від 29.12.2021 зображено пологий поворот та розташування транспортних засобів та КЗО НВО № 109 ДМР в момент ДТП.

В той же час, захисником Свірідовим Д.М. у судовому засіданні були надані роздруківки з карти зображення даної ділянки, де зображено наявність перехрестя у місце ДТП.

Інспектор патрульної поліції в порушення вимог п. 4 Розділу VIII Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395, на схемі місця ДТП не зазначив всі сліди та предмети, що стосуються пригоди.

Також співставляючи схему місця ДТП з фотознімками та поясненнями водіїв, суд приходить до висновку, що інспектор не в повному обсязі зафіксував всі відомості ДТП, що в свою чергу ставить під сумнів взагалі всю схему місця ДТП.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та проведене експертне дослідження, суд приходить до обґрунтованого висновку, що схема з місця ДТП від 29.12.2021 зображена не вірно та не відповідає дійсній обстановці на місці ДТП.

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 та його захисника Свірідова Д.М. про те, що враховуючи відсутність на транспортному засобі ОСОБА_1 MAN 8.180, д.н.з. НОМЕР_1 будь-яких пошкоджень, які свідчили б про будь-який контакт або зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_2 , то жодної перешкоди для транспортного засобу Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вчинено не було.

Згідно положень п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Одночасно з цим слід зазначити, що в ході судового розгляду даної справи не встановлено достатніх, беззаперечних, допустимих та несуперечливих доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що під час розгляду матеріалів адміністративної справи, яка була складена відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не було встановлено складу адміністративного правопорушення, який був викладений в протоколі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній вчинив відповідне правопорушення, яке знаходиться у причино-наслідковому зв`язку із ДТП, яка трапилась.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Керуючись даними принципом, в судовому засіданні не було встановлено беззаперечних доказів «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження по справі підлягає закриттю та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 38, 124, 247, 268, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя К.С. Маштак