ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3545/21

Провадження № 33/4820/107/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 13 листопада 2021 року о 23 годині 39 хвилин, на автодорозі с. Махаринці с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, керував транспортним засобом «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В спільній апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Морозов В.Ю.просять постанову місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказують, що суд не обґрунтовано відхилив клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги та вибору захисника, з мотивів зловживанням процесуальними правами. Однак, такі посилання суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 16.12.2021 року, тобто попередню заяву про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 було подано для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи, які не є тотожними та відрізняються за змістом. Уважають, що суд належним чином не обґрунтував в чому саме полягає зловживання процесуальними правами, адже подання до суду вказаних заяв, передбачено ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України. Апелянти зазначають, що ОСОБА_1 не було видано направлення на медичний огляд, не залучено свідків, не вилучено посвідчення водія, а матеріали справи не містять якісного відеозапису з місця події, який давав би можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Місцевим судом не було належним чином досліджено всі фактичні обставини справи, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Морозова В.Ю., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 164083 від 14.11.2021 року вбачається, що 13 листопада 2021 року о 23 годині 39 хвилин, на автодорозі с. Махаринці с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З переглянутого судом першої інстанції та апеляційним судом відеозапису убачається, що у вказаний у протоколі день та час, працівники поліції їдуть за автомобілем «Toyota Avensis», зупиняють його, видно що в автомобілі перебуває один чоловік, який сидить на пасажирському сидінні. Поліцейські запитують його чому він не зупинився на їх вимогу. ОСОБА_1 пояснює, що не керував транспортним засобом, однак поліцейські вказують, що він тільки що пересів на пасажирське сидіння, оскільки в автомобілі перебуває сам, посеред поля. Згодом ОСОБА_1 виходить з автомобіля, називається іменем ОСОБА_2 , без прізвища, пропонує поліцейським розмовляти без камер. ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 чи в лікарні, так як від нього чути запах алкоголю. Водій запитує у працівника правоохоронного органу, яка ціна питання. В черговий раз йому пропонують пройти огляд, ОСОБА_1 відмовляється, що відображено на відеозаписі, який є чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини. З цих підстав суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянтів, в частині неякісного відеозапису з місця події.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Посилання апелянтів на порушення права на захист, оскільки не взято до уваги клопотання про відкладення судового засідання, є необґрунтованим. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був належним чином та завчасно повідомлений про розгляд справи, звернувся з черговим клопотанням про її відкладення, без надання підтвердження поважності неявки до суду, що є зловживанням процесуальними правами, способом затягування розгляду справи, та могло призвести до необґрунтованого порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Підстави для скасування постанови суду першої інстанції, з цих тверджень, відсутні. До того ж, апеляційний суд відновив права ОСОБА_1 , передбачені положеннями статті 268 КУпАП, у тому числі право надавати пояснення, користуватись правовою допомогою, подавати докази та брати участь в їх дослідженні, тощо.

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі відсутні свідки відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як вже зазначалось вище, диспозицією ст. 266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмову водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 і його захисником Морозовим В.Ю., під час апеляційного перегляду, не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи спільно поданої апеляційної скарги є неприйнятними.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки таке направлення видається, якщо особа погоджується проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, у даному випадку ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.

Посилання апелянтів на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша