Справа № 168/273/22 Провадження № 33/802/441/22 Головуючий у 1 інстанції: Сухоручко Ю.О.
Категорія: ч.4 ст.85 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Панасюка І.І.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Панасюка І.І. на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення, а саме: сітка 1 шт., та риби у кількості -11 штук, які згідно з квитанцією № 34 знаходиться в Управлінні державного рибного господарства у Волинській області (Волинський рибоохоронний патруль), стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 02.05.2022 о 05 год. 00 хв. він, перебуваючи на рибогосподарському водному об`єкті загального користування озеро «Глухівське» у с. Глухи Дубечненської територіальної громади Ковельського району, здійснював незаконний вилов водних біоресурсів промисловим знаряддям лову однією сіткою, внаслідок чого впіймав 7 екз. карася срібного, 1 екз. лина, 1 екз. плітки, 2 екз. сомика карликового загальною вагою 333 гр., чим заподіяв шкоди рибним запасам України у розмірі 14331,00 гривень, грубо порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Панасюк І.І. оскаржує його з мотивів незаконності. Вказує на те, що допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був проведений місцевим судом у відсутності апелянта, а повторне клопотання сторони захисту про допит вказаних свідків судом було відхилене. З огляду на наведене, вважає, що судом першої інстанції порушене право на захист ОСОБА_1 . Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Панасюка І.І., який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписи ст.245 КУпАП регламентують, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч.4 ст.85 КУпАП, особа притягається до адміністративної відповідальності за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Стаття 66 Конституції України регламентує, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Положення ст.63 Закону України «Про тваринний світ» визначають, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до вимог п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, забороняється лов водних живих ресурсів, серед іншого, із застосуванням сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Висновки судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2022№ 001957, 02.05.2022 о 05 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на рибогосподарському водному об`єкті загального користування озеро «Глухівське» у с. Глухи Дубечненської територіальної громади Ковельського району, здійснював незаконний вилов водних біоресурсів промисловим знаряддям лову однією сіткою, внаслідок чого впіймав 7 екз. карася срібного, 1 екз. лина, 1 екз. плітки, 2 екз. сомика карликового загальною вагою 333 гр., чим заподіяв шкоди рибним запасам України у розмірі 14331,00 гривень (а.с.4).

Обставини, вказані у протоколі, у своїх показаннях в суді першої інстанції також підтвердили свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.32-40).

Посилання апелянта на те, що допит вказаних свідків проводився місцевим судом у відсутності захисника, у зв`язку із чим місцевим судом було порушене право на захист ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, не ґрунтується на Законі.

Так, статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Нормами ч.1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із постанови, суд першої інстанції розглянув справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП у його присутності, а відсутність захисника у судовому засіданні 21.06.2022 під час допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.32-40) не є порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в розумінні ст.268 КУпАП.

Також слід відмітити, що в судових засіданнях 05.07.2022 та 13.07.2022 захисник Панасюк І.І. та ОСОБА_1 були присутні (а.с.45-47, 51-54).

Крім того, як убачається із матеріалів справи, під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 вівся звукозапис судового засідання, а тому апелянт мав об`єктивну можливість ознайомитися із звукописом судового засідання, в ході якого допитувались свідки (а.с.32-40).

Тому твердження апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 є необґрунтованими і не ґрунтуються на матеріалах справи та положеннях чинного законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.85 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, апеляційному суду надані не були.

Що стосується тверджень захисника про те, що дана справа підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно з матеріалами справи, адміністративне порушення вчинене ОСОБА_1 02.05.2022 (а.с.4), тобто строк накладення адміністративного стягнення за вказане порушення згідно приписів ч.2 ст.38 КУпАП закінчився 02.08.2022.

Проте, постанова судді Старовижівського районного суду Волинської області прийнята 13.07.2022, тобто до закінчення строку накладення адміністративного стягнення (а.с.53-54).

Таким чином, із оскаржуваного судового рішення від 13.07.2022 вбачається, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 у межах строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

А тому у даному випадку відсутні законні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Відповідно до приписів ст.ст.33-35 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення місцевий суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і підставно застосував до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Панасюка І.І. залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов