Справа № 522/6211/22
Провадження 3/522/5987/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину, порушив п.п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: 28 квітня 2022 року у магазині за адресою: АДРЕСА_1 не провів розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій, згідно акту фактичної перевірки від 28.04.2022 року № 004825, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП виходячи з такого.

Положеннями ч.1 ст.155-1 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не провів розрахункову операцію через РРО, на підтвердження чого до протоколу долучено акт фактичної перевірки.

До матеріалів справи не долучені документи, що підтверджують, які грошові кошти передавали, їх опис, відомості, що ОСОБА_1 є завідувачем центральною касою ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а тому суд позбавлений можливості їх дослідити та надати їм оцінку. Крім того, відсутні відомості про вилучені предмети адміністративного правопорушення (їх назви, характеристики та кількість), а сам акт перевірки, наданий не в повному розмірі та не підтверджується будь-якими доказами, не може бути взятий судом до уваги.

Зважаючи на викладене, долучені до справи документи не містять достатніх доказів, які б підтверджували вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, тому вина ОСОБА_1 визнається недоведеною. Крім того, будь-які конкретні відомості щодо розрахункової операції, яку не «було проведено через РРО» (з приводу якого товару, часу, яким покупцем тощо) у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано. Відтак, суд, не виходячи за межі тверджень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, позбавлений можливості встановити їх.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.155-1, ст.ст.265, 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя Р. Д. Абухін

21.07.2022