ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2375/22

Номер провадження 3/495/1196/2022

09 травня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160, КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол серії ВАБ № 509968 від 16.04.2022 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , щодо скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 509968 від 16.04.2022 року, встановлено, що 16.04.2022 року приблизно о 12:00 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись по вул. Миколіївська біля буд. в м. Білгород-Дністровський здійснював роздрібну торгівлю продовольчими товарами без дозвільних документів.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився. 02.05.2022 року подав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 509968 за ч. 1 ст. 160 КУпАП, так як на момент складення протоколу був договір № 93, на участь у ярмарку на території міста Білгород-Дністровський по вул. Миколаївській, з 16.04.2022 року по 30.04.2022 року включно з вихідними 24.04.2022 року та 25.04.2022 року, що додається. На час перевірки договору при собі в наявності не було, на момент складення протоколу документ, знаходився в офісі Комунального підприємства «Акермантурінвест», але через те, що це був вихідний день, він не зміг забрати договір, про що пояснював працівникам поліції, але пропри пояснення поліція склала протокол.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення за таких підстав.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно диспозиції статті ч. 1 ст.160 КУпАП відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає за торгівлю з рук у невстановлених для цього місцях.

Однак матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б надавали можливість зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, а тому слід зробити висновок що в матеріалах справи відсутні допустимі докази які б підтверджували факт торгівлі ОСОБА_1 , у невстановленому місці.

Так судом було встановлено, що з наданих гр. ОСОБА_1 , доказів, а саме з договору № 93 від 15.04.2022 року, укладеного з організатором заходу КП «Акермантурінвест», вбачається, що 16.04.2022 року, по 30.04.2022 року включно з вихідними 24.04.2022 року та 25.04.2022 року учаснику договору було дозволено реалізацію товарів харчування у вказані дні.

Крім того відповідно до пояснень відібраних у гр. ОСОБА_1 , 16.04.2022 року працівниками поліції вбачається, що гр. ОСОБА_1 , вказував працівникам поліції на наявність відповідного договору, однак надати його на законну вимогу працівникам не зміг, оскільки вказаний договір № 93 знаходився в приміщенні його офісу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 160, 245-280, 268, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя: О.О. Боярський