Справа №345/1121/22
Провадження № 3/345/432/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2022 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, пенсіонера, з третьою групою інвалідності, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031910 від 01.05.2022, ОСОБА_1 01.05.2022 о 09:33 год. по вул. Шевченка в с. Грабівка керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із використанням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 0,63%, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що коли він був на цвинтарі, до нього підійшов працівник поліції, який сказав, що від нього чути алкоголем. В цей час автогмобілем він не керував, його ніхто не зупиняв. Водночас він зазначає, що йому не можна вживати алкогольні напої, оскільки він переніс 5 операцій, у нього вирізаний стравохід, а взамін пішито кишку, тому вживає тільки блендерену їжу та велику кількість ліків, є дуже хворою людиною.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі необхідно закрити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом, чи за допомогою буксирування. При цьому не має значення, де, у якому місці особа керувала транспортом.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

При огляді в судовому засіданні диску, на якому міститься файл із відеофіксацією події, яка мала місце 01.05.2022 о 09:33 год., встановлено, що початок зйомки вказаного відеозапису розпочинається з моменту коли ОСОБА_1 стоїть перед цвинтарем, а в цей момент позаду нього знаходиться автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , після цього зафіксовано, як ОСОБА_1 продуває алкотестер «Драгер», результатом якого є 0,63%, при цьому їхати у медичний заклад останній відмовився, повідомляє що кожних дві години повинен вживати їжу, так як хворіє.

Водночас, на вказаному відеозаписі не зафіксовано, ні факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, ні факту руху останнього на транспортному засобі, та не зафіксовано того, щоб його зупиняли працівники поліції. При цьому, працівниками поліції не додано відеозапису, який б міг підтвердити факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Наявні в матеріалах справи докази, а саме: дані тесту на алкоголь алкотестера "Драгер 6810", направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а засвідчують виключно факт проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2-4).

Щодо письмових пояснень свідків, то суд не може посилатися на такі пояснення, так як в судовому засіданні при перегляді відеозапису не встановлено присутності вказаних свідків на місці складення протоколу та при проходженні освідування ОСОБА_1 , а клопотання про їх виклик в судове засідання ніхто не заявляв.

При цьому судом встановлено, що письмові пояснення свідків не мають вирішального значення для вирішання питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом з відеозаписом, яким фактично не зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, не дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Окрім цього, суд враховує тяжкий стан здоров`я ОСОБА_1 та перенесення ним ряду операцій, що ставить під сумнів можливість вживання останнім алкоголю, та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином в матеріалах справи немає жодного достовірного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а це є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При з`ясованих обставинах, за відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання ним лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності його вини в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, за викладених вище обставин, суд вважає, що у даній справі не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: