Справа № 352/2397/21
Провадження № 33/4808/457/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції СТРУТИНСЬКИЙ Р. Р.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з матеріалами справи за апеляційною скаргою представника Підлуцької Христини Богданівни, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2022 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Представник Підлуцька Х.Б. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на це рішення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилається на п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України та постанову Верховного Суду у справі № 260/1888/20 від 28 січня 2021 року. Вказує, що ані ОСОБА_1 , ані вона копії оскарженого рішення не отримували, про винесення постанови апелянту стало відомо з сайту Судової влади, нею одразу було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, що мало місце 12 липня 2022 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (пункт 22), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховую, що представник хоча й діє в інтересах потерпілого, однак здійснює свої повноваження як самостійний учасник провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги на оскаржену постанову, яка винесена 20 червня 2022 року, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, триває до 30 червня 2022 року включно, а апеляційну скаргу представником ОСОБА_3 надіслано 14 липня 2022 року, як вбачається зі штампу на поштовому конверті.

Таким чином, апеляційна скарга подана представником ОСОБА_3 з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В той час, апелянтпросить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Перевіривши доводи представника ОСОБА_3 , доходжу висновку про те, що в клопотанні не наведено таких обставин, які є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Про поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, яку можна змінювати та доповнювати, протягом встановленого законом строку, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Представник Підлуцька Х.Б. зазначає, що потерпілий ОСОБА_1 та вона копії оскарженого рішення не отримували, однак, враховуючи те, що строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, обставини отримання копії постанови не мають вирішального значення при перевірці під підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» враховую, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Потерпілому ОСОБА_1 та його представнику Підлуцькій Х.Б. було відомо про те, що в Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області розглядається справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Про це, зокрема, свідчать подані заперечення, клопотання (а.с. 17, 34, 52). Також за змістом телефонограми (а.с. 54) ОСОБА_3 було належним чином повідомлено про судове засідання 20 червня 2022 року, в якому прийнято оскаржене рішення.

Матеріали справи не містять даних про те, що потерпілий ОСОБА_1 та його представник Підлуцька Х.Б. намагалися дізнатися про результати судового розгляду з метою реалізувати процесуальну можливість звернутися з апеляційною скаргою у встановлений законом строк, або існували обставини, які перешкоджали скористатися таким правом.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги з посиланням на положення ЦПК України та висновки Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, проте, положення ЦПК України застосовується при розгляді і вирішенні цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а КАС України - при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які, зокрема, виникають у зв`язку з винесенням постанов у справах про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими органами (посадовими особами), а не судом. ЦПК України та КАС України не регулюють провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах. Таким чином, в даному випадку ці норми та висновки про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі невручення учаснику справи повного рішення в день його проголошення або складення та визначення строку на апеляційне оскарження з дня отримання копії не можуть бути засновані.

Приймаючи до уваги, що відмінність адміністративного правопорушення від кримінального полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховую позицію Верховного Суду України у кримінальних провадженнях. Так, як вбачається з п. 7 Постанови від 24 березня 2016 року № 5-16кс16, судом при вирішенні аналогічного питання було враховано, що заявник достеменно знав і не міг не знати про те, що суддею у відповідний день буде прийняте рішення, у зв`язку з чим не погодився з тим, що початком перебігу строку для подання апеляційної скарги є день отримання копії судового рішення. Згідно з п. 17 постанови від 01 жовтня 2015 року № 5-103кс15 для особи, яка оспорює рішення, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.

За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто потерпілим, чи залучити для цього представника, не залежали від їх волевиявлення, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику Підлуцькій Христині Богданівні, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло