Справа №: 343/378/22
Провадження №: 3/0343/213/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та будучи водієм транспортного засобу, залишив на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої він причетний.

Правопорушення вчинені при таких обставинах.

17 лютого 2022 року о 13.26 год в м. Долина на вул. Грушевського, 22, водій ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого, під час руху допустив відчинення дверей фургону, які пошкодили припаркований автомобіль "Опель Інсігніа" д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП автомобіль "Опель Інсігніа" отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3.б, 10.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 17.02.2022 о 13.26 год в м. Долина на вул. Грушевського, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "MERCEDES-BENZ 811" д.н.з. НОМЕР_2 , був учасником ДТП та покинув місце події, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення особисто поштового відправлення (а.с. 15).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд бере до уваги, що протягом тривалого часу - з дня надходження справи до Долинського районного суду Івано - Франківської області - 23.02.2022 ОСОБА_1 мав можливість реалізувати гарантовані законом права: на ознайомлення з матеріалами справи, на захист, шляхом залучення захисника, подання до суду доказів, пояснень, клопотань.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останнній був добре обізнаним з фактом складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, що підтверджується його підписом про ознайомлення з місцем розгляду справи, а тому суд враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП вважає, що дану справу слід вирішити у відсутності останнього та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, суд встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, в судовому засіданні доведена матерiалами об`єднаної справи про адмiністративне правопорушення:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №032814 від 17.02.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6);

- даними схеми місця ДТП, яка сталася 17.02.2022 о 13.26 год в м. Долина на вул. Грушевського, 22, внаслідок якої автомобіль марки "Opel" моделі "Іnsignia", реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження капоту, передньої стійки, а також розбите лобове скло (а.с. 7);

- даними письмової заяви ОСОБА_2 від 17.02.2022, в якій останній просить встановити невідомого водія, який 17.02.2022 в період часу з 13.00 год до 14.00 год в м. Долина по вул. Грушевського, 22 вчинив ДТП з участю його припаркованого автомобіля марки "Опель Інсігніа" д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 8);

- даними письмового пояснення ОСОБА_2 від 17.02.2022, який зазначив, що 17.02.2022 близько 13.00 год залишив свій автомобіль марки "Opel Іnsignia" д.н.з. НОМЕР_1 в м. Долина на вул. Грушевського, 22 та пішов по своїх справах, а коли повернувся (близько 14.00 год) то побачив, що його транспортний засіб пошкоджений, а саме розбите лобове скло, пошкоджена права передня стійка та капот (а.с. 9);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №032813 від 17.02.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1).

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як визначено в п 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3. б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п.п. 2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10. Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10. Правил дорожнього руху і залишенням місця пригоди, поліцейські вживали заходів для встановлення її учасника, транспортного засобу.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та будучи водієм транспортного засобу, залишив на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої він причетний.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень та його особу, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Таким чином, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненим ним правопорушенням та його особi, в межах санкцiй ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 36 КУпАП, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 496 гривень 20 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів