Справа № 629/6777/21
Номер провадження 3/629/20/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Фалькової І.М., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Яковлівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого начальником охорони ПП «Маєвський», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.11.2021 серії ААБ №255037 20.11.2021 о 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Лозова, по бульвару Шевченка, керував транспортним засобом марки BMW 728і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був причетний до дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, до матеріалів справи додано, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №255037 від 20.11.2021, довідку про результати розгляду звернення громадянки ОСОБА_2 . ЖЄО від 20.11.2021, рапорти інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області Д. Ольховського, схемою місця ДТП від 20.11.2021 з фототаблицями, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інформацію про не видачу посвідчення водія, довідку щодо притягнень до адміністративної відповідальності, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.11.2021 серії БАБ №459916, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, результатом тесту «Драгер».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою місця реєстрації згідно даних паспорта, що підтверджується рапортом Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, та проживання.

Разом з тим, незважаючи на належне повідомлення про розгляд справи 17.01.2022 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Із зазначеного вище вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом. Однак в судове засідання не з`являвся, будь-яких заяв та клопотань не надавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці ,зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судове засідання 17.01.2022, що його було належно повідомлено про розгляд відносно нього даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази, вислухавши покази свідків, суд доходить до такого.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху водії зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 Правил дорожнього руху під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Допитаний в судовому засіданні інспектор ОСОБА_6 показав, що 20.11.2021 близько 10:15 год. сталося дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Прибувши на місце події, водія ОСОБА_7 у автомобілі та поруч з місцем події не було. Під час оформлення матеріалів, допиту свідків та встановлення очевидців ДТП, через нетривалий час, ОСОБА_7 повернувся на місце події, після чого відносно нього було складено протокол за ст. 122-4 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 показала, що 20.11.2021 близько 10:20 вона їхала на автомобілі Nissan Juke по вул. Ломоносова. Під`їхавши до перехрестя з бульваром Шевченка, вона зупинилася на червоний сигнал світлофора. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, вона почала здійснювати поворот ліворуч, перешкод для цього не було, усі автомобілі по бульвару Шевченка стояли на червоний сигнал світлофора, по вул. Ломоносова автомобілів не було. Коли вона почала повертати за автомобілі, які стояли по бульвару Шевченка на червоний сигнал світлофора, в цей час на її смугу дороги виїхав транспортний засіб і з її авто зіткнувся автомобіль ВМW, який рухався по бульвару Шевченка по зустрічній смузі на червоний сигнал світлофора, здійснивши обгін авто, які стояли попереду нього. Від удару автомобілі розвернуло та вони зупинилися. Після цього вона вийшла з автомобіля та викликала працівників поліції. Вона побачила, що за кермом автомобіля ВМW був чоловік років 25, коротко стрижений, спортивної статури, зріст близько 1 м. 70 см, на пасажирському сидінні була дівчина. Водій ВМW був у неадекватному стані, його очі бігали, він був агресивний, розмовляв підвищеним тоном. Водій ВМW до приїзду працівників поліції залишався на місці події. Після зіткнення та зупинки авто, водій ВМW положення авто не змінював. Під час складання працівниками поліції протоколу, вона випустила з поля зору водія ВМW.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 показав, що 20.11.2021, близько 10:00 год. він рухався по бульвару Шевченка на своєму автомобілі. Під`їхавши до світлофора, він зупинився на червоний сигнал світлофора. З правої сторони по вул. Ломоносова побачив автомобіль білого кольору який виконував поворот ліворуч, на зелений сигнал світлофора. Але на зустрічну смугу дороги бульвару Шевченка, на заборонений сигнал світлофора, виїхав автомобіль ВМW чорного кольору, та допустив зіткнення з автомобілем білого кольору. Авто зупинилися на місці. Після цього, він проїхав на зелений сигнал світлофора та зупинився. Вийшов зі свого автомобіля та підійшов до водія автомобіля білого кольору, за кермом якого сиділа дівчина. Він запропонував свою допомогу, після чого залишив дівчині свій номер телефону та поїхав, побувши на місці пригоди близько 15-20 хвилин. Увесь вказаний час, водій ВМW знаходився на місці пригоди. Приблизно через 30 хв. йому зателефонувала водійка білого автомобіля, та попросила повернутися на місце пригоди для дачі пояснень, на що він погодився. Повернувшись на місце пригоди, водій ВМW знаходився на місці, також надавав пояснення інспектору.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпПА, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи показання свідків, які були очевидцями події, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУПАП.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись п.1ст.247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Карина ХАРАБАДЗЕ