Справа № 206/4946/21
Провадження № 3/206/24/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря с/з Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який є учасником бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за участю:

особи стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

захисника-адвоката Довголя С.М.

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 693819 від 22.10.2021, громадянин ОСОБА_1 , 22.10.2021 приблизно о 21 год. 20 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї матері гр. ОСОБА_2 , а саме дії фізичного та психологічного характеру, чим міг нанести загрозу її психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав в повному обсязі, проти обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечував. Разом з тим показав, що він проживає з матір`ю ОСОБА_2 у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить йому та матері в рівних частках по Ѕ на праві приватної власності. Мати постійно провокує конфлікти, а саме психологічно тисне на нього, коли він приходить додому, говорить йому, що він наркоман та алкоголік у зв`язку з чим і відбуваються конфлікти. 22.10.2021 приблизно о 21.00 він відпочивав з друзями та розпивав спиртні напої, а саме пиво 1 літр та 100 грамів горілки. Через деякий час він пішов додому, мати не впускала його до квартири, стоячи в дверях та провокувала на конфлікт. Він взяв її за плече та відштовхнув її правою рукою в бік від дверей. Дверей в їх квартирі дві, він відштовхнув її в перші двері. Його удар прийшов матері у плече, на наступній двері він її штовхнув у груди. Після чого, вона відійшла на шаг назад, можливо вона ударилася об щось, йому не відомо, але мати не падала. Потім він вийшов з квартири та пішов на вулицю, та зрозумів, що забув ключі від квартири. Він почав стукати у вікна, проте мати не відчиняла, потім почав дзвонити в домофон. В цей час на нього з заду хтось напав та почав його бити. Його збили з ніг ударом в обличчя, потім йому було нанесено удар кулаком в праве око. Йому було нанесено приблизно п`ять ударів. Били ногами, він в цей час лежав на животі та відмахувався руками від ударів. Хто саме наносив йому удари йому не відомо. Три удари були нанесені йому ззаду, від яких він впав. В нього був синяк під оком та вибиті три пальці на руках. Потім приїхав наряд патрульної поліції, він разом з працівниками поліції зайшли до квартири, де він побачив матір та ОСОБА_3 , в той час він не розумів, що відбувається. Після співробітники поліції забрали його до відділення поліції поспілкуватися, але він вимагав відвезти його додому. Зранку наступного дня приблизно о 07.00 він прийшов додому, двері йому відчинила мати та впустила його до квартири, остання поводила себе так, начеб то ніякого конфлікту між ними не було. Захисник-адвокат Довгаль С.М. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки жодних належних та допустимих доказів суду надано не було. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що її син ОСОБА_1 вчиняє відносно неї систематично домашнє насильство, приблизно з 2016 року. Останній тривалий час вживає алкоголь, від чого дуже роздратований, постійно її б`є та знущається над нею. ЇЇ неодноразово забирала швидка в тяжкому стані через побиття її сина. На підтвердження вказаних обставин просила долучити до матеріалів справи висновок СМЕ нанесення їй тілесних ушкоджень, виписки із медичних карток та терміновий заборонений припис стосовно кривдника та інші документи. Разом з тим показала, що 22.10.2021 її син був на підпитку, весь день виходив кудись з квартири. Приблизно о 20.00 годині вона лягла спати та прокинулась від того, що син розбудив її та сказав, що приніс продукти харчування, після чого пішов, а вона лягла спати. Через деякий час вона прокинулась від того, що син її бив. Спочатку зняв з неї куртку та почав бити кулаком, а потім схопив її за шию та почав душити, стяг її з ліжка та почав бити подушкою. Після посадив її на диван та вдарив кулаком в спину, та сказав щоб вона сиділа рівно та почав її бити в руку та в грудь, без всяких пояснень. Потім знову стягнув її з ліжка на підлогу та почав бити ногами та казав, що вона йому зіпсувала життя. Після чого, син пішов до вбиральні, а вона схопила ключі від квартири та вибігла на вулицю. Біля під`їзду вона зустріла сусіда ОСОБА_4 та попрохала його дати мобільний телефон викликати поліцію. Зателефонувавши до поліції вона повідомила про вказані обставини. Після чого, ОСОБА_4 запропонував їй піти до нього додому та почекати наряд поліції у нього, оскільки вона була роздягнута, а на вулиці вже було холодно. Через деякий час приїхав наряд поліції та вони всі разом пішли до її квартири. Коли вона відчинила двері, син різко схопив двері та почав на неї кидатись, оскільки побачив співробітників поліції, в квартирі все було перевернуто. Співробітники поліції зупинили його та питали, що сталося, на що син не міг нічого відповісти. Співробітники поліції викликали їй карету швидкої допомоги та попрохали сина вдягнутися, але він поводив себе агресивно і на нього останні одягли кайданки, а жінка, яка була працівником поліції в цей час складала відносно сина протокол про адміністративне правопорушення. Лікарі, які прибули на місце зробили їй укол, до лікарні вона не була госпіталізована. Після чого, вона зібрала речі сина та його співробітники поліції забрали до відділення поліції, та сказали їй щоб вона зачинила двері та не відчиняла їх нікому. Вдома з нею залишилася сусідка ОСОБА_5 . Приблизно о 00.00 годин син повернувся додому, але ключі від квартири у нього не було і він почав ногами вибивати двері. Їй почали дзвонити сусіди та питати, що сталося та викликали поліцію. Син вийшов на вулицю, почав кидати у вікна все що попадалося під руки та казав, що він її ненавидить та погрожував їй. Сусіди знову викликали поліцію, оскільки в них малолітня дитина. Через деякий час знову приїхала поліція, працівники поліції повідомили їй, що вони повозять її сина, поки він не прийде до тями, а потім вони його відвезли кудись. Наступного дня, син розповів їй, що коли він кричав та бігав біля будинку до нього підійшов невідомий йому чоловік та питав у нього коли він заспокоїться і ким потрібно бути, щоб бити свою матір. Після чого, вдарив його один раз. Також син казав їй, що не пам`ятає, що сталося, тому вона розповіла йому про події того вечора. Окрім того зазначила, що раніше відносно її сина розглядалися справа в суді, але він просив пробаченнята вона йому пробачала. В подальшому син перестав контролювати свою поведінку, став жорстоким, вживав алкоголь та вчиняв щодо неї фізично насильство. Просила суд, у разі визнання її сина винним просила призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . З останнім вона знайома на протязі 20 років. Останні 10 років він постійно вживає алкогольні напої. 22.10.2021 приблизно о 22 год. 00 хв. додому прийшов брат ОСОБА_4 разом з потерпілою ОСОБА_7 , та повідомив, що остання знаходилась на вулиці роздягнута біля під`їзду. Вона питала у потерпілої, що сталося та запропонувала залишитися в них дома до приїзду наряду патрульної поліції, яку викликала ОСОБА_2 . Коли приїхали співробітники поліції, вони разом з ними пішли до квартири ОСОБА_2 . В квартирі знаходився син останньої ОСОБА_1 . В квартирі був безлад, всі речі були розкидані та була розбита лампа. ОСОБА_2 себе погано почувала, співробітники поліції викликали їй карету швидкої допомоги. Лікарі швидкої допомоги зробили останній укол. Потім співробітники поліції вивили з додому ОСОБА_1 та забрали його, останній перебував у неадекватному стані. Вона залишилася з ОСОБА_2 в квартирі майже до 05.00 ранку, оскільки остання перебувала у тяжкому психологічному стані. Через деякий час до квартири знову повернувся ОСОБА_1 , почав погрожувати матері та кидав щось у вікна, всі сусіди це чули. Коли його забирала поліція потерпіла, переживала щоб він не змерз та одягала його збирати речі. В ту ніч співробітники поліції забирала його двічі. Вона не бачила чи бив матір ОСОБА_1 , але під час огляду лікарями швидкої допомоги ОСОБА_2 вона бачила у останній кровопотік та синці на тілі. Потерпіла була у важкому стані та не могла рухатись самостійно, вони з братом допомагали їй пересуватись. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що знайомий з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вони є сусідами. 22.10.2021 у вечірній час доби, він перебував у дворі біля під`їзду з другом. В цей час на вулицю вийшла потерпіла ОСОБА_2 , вона була роздягнута. Він підійшов до неї спитати чому вона роздягнута та що трапилось. Остання повідомила йому, що її побив син та попрохала у нього телефон подзвонити до поліції. Після чого, він допоміг їй піднятися до його квартири, де він мешкає з сестрою ОСОБА_6 , а сам пішов у двір чекати наряд патрульної поліції. Коли приїхали співробітники поліції вони разом піднялися до квартири ОСОБА_2 , куди останню привела його сестра. Він зайшов до квартири потерпілої разом з співробітниками поліції та іншими. В квартирі потерпілої знаходився її син ОСОБА_1 , він перебував у стані алкогольного сп`яніння та був неадекватний. Потім приїхали лікарі «швидкої» медичної допомоги та працівники поліції попрохали його вийти. Окрім того, зазначив, що коли вони відчиняли двері квартири, ОСОБА_1 кинувся до матері битися. Співробітники поліції, виводили ОСОБА_1 з квартири силою. Через годину, після того як ОСОБА_1 забрали співробітники поліції, він повернувся знову та голосно кричав нецензурною лайкою та кидав щось у вікна квартири. В ту ніч поліцію викликали два рази. Окрім того, зазначив, що не бачив людину, яка напала на ОСОБА_1 . Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що працює інспектором поліції. 22.10.2021 вона у складі ще двох поліцейських, отримали виклик від ОСОБА_2 про скоєння домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 . На місці події зі слів потерпілої їм стало відомо, що остання спала, а її син ОСОБА_1 прийшов додому та почав її бити руками та ногами. З ОСОБА_1 спілкувались два інші працівники поліції, а вона спілкувалась з потерпілою, поруч з ними перебувала ще сусідка, яка розповіла про зазначені події. ОСОБА_1 поводив себе агресивно, перебував у сильному алкогольному сп`янінні, погрожував потерпілій фізичною розправою та сексуальним насильством у зв`язку із чим до нього були застосовані спецзасоби кайданки. Після ОСОБА_1 було доставлено до відділення поліції, де останній заспокоївся та казав, що любить мати. Через деякий час ОСОБА_1 відпустили і він знову повернувся додому та почав бити вікна. Вона разом з іншими співробітниками поліції прибули за викликом ще раз, але останній побачивши їх патрульний автомобіль, зник. Також зазначила, що потерпілій була викликана карета «швидкої» медичної допомоги. Крім показів наданих в судому засіданні потерпілої та свідків, винність ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП також знайшла своє підтвердження в досліджених судом у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків зображення відомостей, тощо, а саме. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 693819 від 22.10.2021 (а.с. 3). Письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 22.10.2021 (а.с.6), згідно з якими, встановлено що 22.10.2021 о 21 год. 20 хв. її син ОСОБА_1 , який проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння виражався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Зайшов до неї у спальню кімнату та в той час коли вона спала, стягнув її з ліжка та почав бити по голові, тягав за волосся, потім почав бити по ногах та в грудну клітину. Після чого, вона вибігла з квартири та викликала поліцію. Письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18.11.2021, відповідно до яких остання зазначає, що її син постійно вживає алкогольні напої на протязі 10 років, внаслідок чого систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (а.с.11-14). Протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 185094 за ст. 260-263 КУпАП складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), відповідно до якого останнього 22.10.2021 о 22 год. 40 хв. у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, для припинення правопорушення, складання адміністративних матеріалів фактично був затриманий о 22 год. 20 хв. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, показах потерпілої та свідків, письмових поясненнях та заяві потерпілої та інших матеріалах справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю. Відповідно до частини 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. По даній категорії справ крім іншого, доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та поведінки кривдника. На переконання суду, доказами у справах про вчинення насильства в сім`ї є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими даними, згідно зі ст. 251 КУпАП, можуть бути: протокол про адміністративне правопорушення; пояснення особи, яка вчинила насильство в сім`ї; пояснення жертви насильства в сім`ї; пояснення свідків; висновок експерта, а також інші документи. Визначений законодавцем перелік доказів не є вичерпним. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

У практиці Європейського суду з прав людини існують рішення, що стосуються порушення прав людини, встановлених у Європейській конвенції в ситуаціях насильства в сім`ї. Це, зокрема, рішення у справах: «А проти Сполученого Королівства» (1998), «Контрова проти Словаччини» (2007), «Беваква та С. проти Болгарії» (2008), «Опуз проти Туреччини» (2009).

Останнє вказане рішення ЄСПЛ стосується багаторічного насилля в сім`ї відносно жінки та її матері. Системний характер насильницьких дій протягом багатьох років в результаті призвів до смерті матері. Не зважаючи на неодноразові спроби жінки привернути увагу своїми скаргами правоохоронні органи, та захистити себе та свою родини з боку держави, залишились безрезультатними.

В даній справі Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є питання, що зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Крім того, Суд визнав нездатність держави адекватно реагувати та захистити жінок від домашнього насилля, що порушує їх право на захист перед законом, порушує право рівності.

Стаття 8 Конвенції говорить про те, що кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюються згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві, а також для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб. Вказана стаття Конвенції свідчить, про заборону втручання держави в особисте життя людини, однак повинна і має право належним чином відповідно до законодавства реагувати з метою протидії домашньому насильству як в державі, так і кожної окремої родини.

Від насильства в сім`ї можуть потерпати всі члени родини, але найчастіше воно торкається найбільш уразливих верств населення: людей слабких, нездатних захистити себе, залежних матеріально чи фізично від інших членів сім`ї. Відповідно до практики ЄСПЛ, найбільше страждають від насильства в сім`ї жінки та неповнолітні діти. Також жертвами насильства стають люди похилого віку або люди з обмеженими фізичними чи психічними можливостями.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 15 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» передбачено, що члени сім`ї, які вчинили насильство в сім`ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність згідно з законом.

До доводів сторони захисту про ту обставину, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги та відноситься до них критично, оскільки вказане спростовується показами допитаних в судовому засіданні свідків, з яких було встановлено, що у їх присутності ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_2 , погрожував їй та кидався у бійку. Разом з тим свідок ОСОБА_6 підтвердила, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та вчиняє по відношенню до потерпілої домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. Про що також зазначала в своїх показах потерпіла ОСОБА_2 .

Окрім того, з показів свідка ОСОБА_8 , яка працює інспектором поліції було встановлено, що 22.10.2021 вони неодноразово приїжджали за викликами ОСОБА_2 до місця її мешкання у зв`язку із вчиненими діями ОСОБА_1 .

Разом з тим суд приймає до уваги доводи сторони захисту про ту обставину, що долучені потерпілою ОСОБА_2 документи, не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, яке мало місце 22.10.2021, оскільки вказані документи містять відомості, щодо інших подій, проте суд вважає за необхідне зазначити, що вказані документи, підтверджують наявність систематичного насильства в сім`ї ОСОБА_2 .

Крім того, пояснення потерпілої ОСОБА_7 щодо постійного вчинення відносно неї домашнього насильства фізичного та психологічного характеру знайшли своє підтвердження у наданих нею доказах та показах свідків.

До доводів сторони захисту, про ту обставину, що судом було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які не були вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суд відноситься критично та не приймає їх до уваги, оскільки вказані свідки були допитані судом за клопотанням потерпілої ОСОБА_2 .

Інші доводи сторони захисту, судом не приймаються до уваги та фактично зводяться до непогодження з складеним відносно ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення.

Разом з тим суд зазначає, що як вбачається з систематичного аналізу та допитаних свідків у особи відносно якої складено протокол та потерпілої не має єдиного тривалого конфлікту чи неприязнених відносин, а всі конфлікти виникають між останніми лише під час побутових питань та спільного проживання та мають характер не виваженості, нетерпимості та не бажання примирення одного з одним.

Суд не може розцінювати поведінку ОСОБА_1 як обопільну сварку, оскільки останній за своїм станом та фізичним розвитком, віком та статурою має перевагу у фізичній силі, аніж потерпіла ОСОБА_1 , а відтак має можливість реально впливати на потерпілу шляхом вчинення відповідних активних дій.

Поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду та його повне не визнання вини, суд розцінює як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду та розміру адміністративного стягнення, враховуючи ступень вини правопорушника, його особу, висловлену позицію потерпілої ОСОБА_2 , щодо систематичності вчинення домашнього насильства в її сім`ї, майновий стан, відповідно до якого ОСОБА_1 не працює та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2КУпАП у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Разом з тим, суд зазначає, що не приймає до уваги позицію потерпілої ОСОБА_2 , щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки, як зазначив ОСОБА_1 в судовому засіданні, він наразі не працює та накладення такого стягнення як штраф в даному конкретному випадку не буде відповідати меті адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 28 березня 2017 року, є учасником бойових дій, та на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про Судовий збір», підлягає звільненню від сплати судового збору. На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 277, 278, 283, 284 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Звільнити від сплати судового збору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про Судовий збір», відповідно до посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 виданого 28 березня 2017 рок, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя О.В. Поштаренко