ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/13630/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою представника Черкаської митниці Жука М.В. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2022 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 483 МК України закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0005/90200/21, 18.08.2020 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краківець» Галицької митниці Держмитслужби, громадянином Республіки Польща ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06.04.2020 органом Воєвода Підкарпатський /4/), через митний кордон України на митну територію України було переміщено товар «автомобіль SKODA, модель FABIA, номер кузова: НОМЕР_2 , тип двигуна: дизельний, робочий об`єм циліндрів 1422 см3, дата першої реєстрації 25.09.2015, модельний рік виготовлення 2016, країна виробництва Чеська Республіка, виробник Skoda Auto AS» (далі «автомобіль «SKODA FABIA» (VIN: НОМЕР_2 )).

Як підставу для отримання дозволу на переміщення зазначеного товару через митний кордон України до митного поста «Краківець» Галицької митниці Держмитслужби громадянином Республіки Польща ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) було подано рахунок від 29.07.2020 №б/н, відповідно до якого товар «автомобіль «SKODA FABIA» (VIN: НОМЕР_2 ) було продано компанією «VIPAUTO LS AB» (Vadurens Gata 213 Brandbergen, 13663, Stockholm, Sweden) громадянину України ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) за ціною у 2900,00 євро (93884,89 грн за курсом Національного банку України 32,3741 грн за 1 євро станом на 18.08.2020).

25.08.2020 зазначений товар було доставлено до Київської митниці Держмитслужби та за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA100670/2020/105100 на підставі рахунку від 29.07.2020 №б/н задекларовано в митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) за ціною у 2900 євро.

Відповідно до інформації митних органів Королівства Швеція, отриманої згідно листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 02.06.2021 №20/20-02-01/7.8/1672 встановлено, що товар «автомобіль «SKODA FABIA» (VIN: НОМЕР_2 ) було продано компанією «VIPAUTO LS AB» громадянину України ОСОБА_5 згідно рахунку від 29.07.2020 №1102 за ціною у 44284,83 швецьких крон, що становить 139010,08 грн за курсом Національного банку України 3,139 грн за 1 швецьку крону станом на 18.08.2020 (дату переміщення вказаного товару через митний кордон України).

За таких обставин, рахунок від 29.07.2020 №б/н, що був поданий громадянином Республіки Польща ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) до Галицької митниці Держмитслужби та в подальшому до Київської митниці Держмитслужби як підставу для переміщення товару «автомобіль «SKODA FABIA» (VIN: НОМЕР_2 ) через митний кордон України та його митного оформлення у митний режим імпорту, містить неправдиві відомості щодо ціни, яка необхідна для визначення його митної вартості.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, представник Черкаської митниці Жук М.В. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно зроблено висновок про відсутність в діях ОСОБА_7 суб`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки як вбачається з матеріалів справи, саме останній мав на свій розсуд придбати транспортний засіб в інтересах ОСОБА_8 , та ввезти його на територію України. Тобто ОСОБА_7 усвідомлював, і розумів обставини придбання та переміщення такого транспортного засобу на митну територію України, що вказує на його прямий умисел.

Гула Гжегож не з`явився в судове засідання апеляційного суду, подав клопотання в якому просив слухати справу за його відсутності, а тому перешкод, передбачених ст. 294 КУпАП, для розгляду апеляційного скарги за відсутності ОСОБА_7 немає.

Заслухавши думку представника Черкаської митниці Жука М.В.,який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку захисника Крижанівського В.В.,який приймав участь в режимі відеоконференції з Житомирським апеляційним судом, та заперечував проти задоволення апеляцйних вимог, просив постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом порушення митних правил є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України, і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно положень статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 8 ст. 257 МК України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, у тому числі: відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім ;сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; відомості про найменування країн відправлення та призначення; відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3)нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (ч.5 ст. 266 МК України).

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

При цьому, з наявної в матеріалах справи декларації вбачається, що декларантом автомобіля «SKODA FABIA» (VIN: НОМЕР_2 ) є ТОВ «НОРІ-Н» - відповідальна особа ОСОБА_9 , тобто ОСОБА_7 не здійснював декларування автомобіля, і його митну вартість не заявляв, діючи на виконання договору перевезення, виконуючи обов`язки перевізника товару, умислу на переміщення транспортного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, тобто на порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, у нього не було, що виключає ознаку суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, висновки митного органу про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, зроблені на підставі припущень.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга представника Черкаської митниці Жука М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2022 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Черкаської митниці Жука М.В. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка