Справа № 192/830/22
Провадження № 3/192/291/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , працює вантажником в ПП «Буштрук», посвідчення водія серії НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №317221 від 29 червня 2022 року, згідно якого водій ОСОБА_1 29 червня 2022 року о 22 годині 00 хвилин на автодорозі Новопокровка - Письмечево Солонянського району Дніпропетровської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що дійсно того дня він перебував за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 та його зупинили працівники поліції і почали перевірку документів. У нього не було страхового полісу за що працівники поліції почали складати протокол. Під час його складання повідомили, що начебто він нього чути запах алкоголю, на що він заперечив проти факту вживання алкоголю та погодився пройти огляд на місці. Проте йому повідомили, що у працівників поліції відсутній алкотестер «Драгер», а якщо вони викличуть слідчу оперативну групу, то його авто можуть забрати на потреби ЗСУ. Тому запропонували скласти протокол за ст. 130 КУпАП, а під час його складання в автомобілі поліцейських був лише один чоловік, який ймовірно вказаний в протоколі в якості свідка. Другого свідка, який вказаний в протоколі не було. ОСОБА_1 пояснив також, що не вживав в той день алкогольні напої та не відмовлявся пройти огляд на місці його зупинки.

Захисник адвокат Булкіна О. І. просила закрити справу з тих підстав, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 29 червня 2022 року приблизно о 22 годині 00 хвилин він рухався на своєму автомобілі «Хюндай» по автодорозі Новопокровка - Письмечево Солонянського району Дніпропетровської області та був зупинений працівниками поліції, які попросили бути присутнім в якості свідка під час того, як ОСОБА_1 був зупинений з підозрою про перебування в стані алкогольного сп`яніння. Свідок пояснив суду, що він чув як сам ОСОБА_1 погоджувався продути алкотестер, проте працівник поліції пояснили, що такого алкотестеру у них немає та потрібно чекати поки його привезуть, і тому склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також пояснив, що не бачив будь-яку особу іншу особу, яка б також запрошувалася в якості свідка.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що в той день перебувала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 в автомобілі та вони рухалися додому з с. Новопокровка. За кермом був чоловік і їх зупинили працівники поліції та почали перевіряти документи. Чоловік вийшов з авто, розмова була поряд з автомобілем та свідок чула, як працівники поліції сказали, що чоловік нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що він самостійно запропонував пройти огляд та продути алкотестер. Однак працівники поліції сказали, що у них такого тестеру немає, а потім вони пішли складати протокол до поліцейського автомобіля. Свідок бачила лише одного свідка в салоні поліцейського авто під час коли підійшла до автомобіля дізнатися що відбувається.

Свідок ОСОБА_4 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а суд позбавлений можливості вживати заходи щодо примусової доставки свідка до суду під час розгляду справи за правилами КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП, наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, яким затверджено «Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до п. 6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

У відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови), а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (ч.3 ст.266 КУпАП, пункти 6-7 Порядку, п. 1.7 Інструкції).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності з вказаними вимогами Інструкціїна місці його зупинки, що також було підтверджено свідком ОСОБА_2 . Суддя не приймає в якості належного доказу показання свідка ОСОБА_3 з огляду на те, що вказана особа є дружиною ОСОБА_1 , а тому є зацікавленою в результаті розгляду справи, а крім того відомості про її присутність на місці складання протоколу в матеріалах справи відсутні.

Також суддею встановлено, що оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №317221 від 29 червня 2022 року містить підписи двох свідків: ОСОБА_2 , який був допитаний суддею та повідомив про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці його зупинки, а також ОСОБА_4 , який до суду не з`явився. Проте в наданій судді копії протоколу, який був виданий ОСОБА_1 після його складання, підпис вказаного свідка відсутній, що на думку судді підтверджує факт відсутності такого свідка і під час складання протоколу, на що посилався ОСОБА_1 та підтвердив свідок ОСОБА_2 .

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час до матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності такого відеозапису не додано, а матеріали справи спростовують факт присутності двох свідків під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, показаннями свідка ОСОБА_2 підтверджено факт відсутності відмови ОСОБА_1 від походження такого огляду, а протокол складено саме за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Статтею 62 Конституції визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому суддя вважає, що належних та допустимих доказів стосовно того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або в медичному закладі в присутності двох свідків, судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, щомають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Невідповідність відомостей, які зазначені в протоколі іншим доказам, не є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», оскільки положення наказу Міністерства внутрішніх справ України « Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06 листопада 2015 року № 1376 не передбачають можливості внесення змін до вже складеного протоколу або виправлень.

Оскільки відомості, які викладені в протоколі стосовно відмови ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння були спростовані в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_5 , а також встановлено, що пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку суперечать наданим суду матеріалам, тому суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н. О. Щербина