Справа № 591/1323/22 Провадження № 3/591/630/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово не працює,-

за ст. 124, ст. 122-4, ч.2 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2022 серії ААБ №061441, ОСОБА_1 21.02.2022 о 15-10 год у м.Суми по вул. Охтирська, 4, керував т/з ВАЗ 21043, д.н.з.- НОМЕР_1 та при зустрічному проїзді, об`їзжаючи перешкоду, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2102, д.н.з- НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, після чого залишив місце події до приїзду працівників поліції, чим порушив п.2.10 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2022 серії ААБ №061349, ОСОБА_1 21.02.2022 о 15-10 год у м.Суми по вул. Охтирська, 4, керував т/з ВАЗ 21043, д.н.з.- НОМЕР_1 та при зустрічному проїзді, об`їзжаючи перешкоду, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2102, д.н.з- НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП, чим порушив вимоги п.13.4 ПДД та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2022 року серії ААБ №059560, водій ОСОБА_1 21.02.2022 о 15-10 год у м.Суми по вул. Охтирська, 4, керував т/з ВАЗ 21043, д.н.з.- НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що в провадженні Зарічного районного суду знаходиться кілька справ про вчинення адміністративного правопорушення однією особою, а саме: справа №591/1323/22, провадження №3/591/630/22, справа №591/1324/22, провадження №3/591/631/22, справа №591/1334/22, провадження №3/591/640/22, перебувають в провадженні одного судді, призначені на один день та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний об`єднати їх в одне провадження під одним номером: справа №591/1323/22, провадження №3/591/630/22.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від останнього не надходило ані до канцелярії суду, ані на електронну адресу суду письмових пояснень по суті складеного протоколу, а також жодних заяв про відкладення розгляду справи. Статтею ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді адміністративних матеріалів особи, стосовно якої складено протоколи за ст.ст.122-4, 124, 130 КУпАП. В той же час, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За таких обставин, було прийнято рішення розглянути справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Вважаю, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, встановлена під час розгляду адміністративних матеріалів, з огляду на такі обставини та норми чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою командиром взводу №1, роти №4 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Хоменко П.А. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, в ньому містяться також відомості щодо свідків.

Також матеріали дають підстави стверджувати про те, що поліцейськими було дотримано норми чинного законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, а саме: вимоги ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколу.

Так, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із його відмовою, що відбулась у присутності двох свідків.

Відповідно до письмових поясненнь свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та забажав проїхати до закладу охорони здоров`я.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення вказаних свідків на предмет їх достовірності і допустимості, суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в суді доказами в справі.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom, заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п. п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

До того ж, з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 21.02.2022 №92 вбачається, що ОСОБА_1 , який був доставлений до закладу охорони здоров`я працівниками поліції 21 лютого 2022 року, категорично відмовився від проходження медичного огляду та огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Згідно Постанови Зарічного районного суду м.Суми від 25.01.2022, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування 09.01.2022 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

За наявності вказаних доказів, є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбаченен ч.2 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є також склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правила дорожнього руху України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух",встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, п.13.4 ПДР України передбачено, що якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

Ст.122-4 встановлює адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10А ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В даному випадку зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується провина ОСОБА_1 за вказанами статтями КУпАП, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця ДТП, на якій зафіксоване положення автомобілей безпосередньо після ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Щодо застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, то відповідно до п.1.10 ПДР водій- це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже позбавлений права керування т/з на 1 рік, а тимчасовий талон на право керування транспортним засобом йому не видавався. Отже, ОСОБА_1 не є водієм в розумінні ПДР, а тому відноситься до категорії «інших осіб», для яких санкцією ч.2 ст.130 КУпАП передбачено стягнення у вигляді штрафу з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. 36, 122-4, 124, ч. 2 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення №591/1323/22, провадження №3/591/630/22 зі справою №591/1324/22, провадження №3/591/631/22, справою №591/1334/22, провадження №3/591/640/22, присвоївши справі номер справи №591/1323/22, провадження №3/591/630/22.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 3400 грн.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 34000 грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496,20 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська