Справа № 489/1288/22
Номер провадження 3/489/1011/22
Постанова

Іменем України

19 травня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Рибальченко Т.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

установив:

До суду надійшов протокол від 15.02.2022 серії АПР18 № 071615 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу «15.02.2022, близько 00:00, ОСОБА_1 вчинила психологічне домашнє насиля стосовно свого сина ОСОБА_2 , а саме без вагомих причин вигнала потерпілого ОСОБА_2 із помешкання та нецензурною лайкою і принизливими словами ображала честь та гідність ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство, а саме психологічне своєму сину ОСОБА_2 ».

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП Пвизначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Із формулювання складу адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі від 15.02.2022 серії АПР18 № 071615 вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується саме у вчиненні «психологічного домашнього насилля стосовно свого сина ОСОБА_2 », яке виражалось у такому: «без вагомих причин вигнала потерпілого ОСОБА_2 із помешкання та нецензурною лайкою і принизливими словами ображала честь та гідність ОСОБА_2 ».

Відповідно до заяви ОСОБА_1 звернулась до відділення поліції із повідомленням, що її син ОСОБА_2 постійно завдає їй психологічне насильство, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурною лайкою.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 15.02.2022, ОСОБА_1 вчинила щодо нього психологічне насильство у сім`ї: ображала нецензурною лайкою, виганяла з помешкання, де він проживає.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 15.02.2022, близько 00:00, у неї виникла сімейна сварки із сином ОСОБА_2 , який її ображав нецензурною лайкою та чинив психологічне насильство щодо неї, після чого вона його вигнала з квартири та викликала поліцію.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 15.02.2022, близько 00:00, він повернувся додому та його мати ОСОБА_1 почала безпідставно його називати нецензурною лайкою та принижувати його честь та гідність, чим своїми діями вчинила щодо нього сімейне насилля у психологічній формі.

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, в якій ОСОБА_1 зазначено як постраждалу особу, а ОСОБА_2 як кривдника, працівник поліції зазначив, що під час спілкування з учасниками сімейного конфлікту 15.02.2022 ОСОБА_1 не впускала до квартири ОСОБА_2 та ображала його нецензурною лайкою. Зазначене стало підставою для висновку, що кривдником є ОСОБА_1 .

У розумінні ст.251КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Рівною мірою зазначені гарантії стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його санкція має кримінальну природу.

У справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Таким чином, викладена в протоколі фабула правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, з наданих доказів вбачається, що саме ОСОБА_1 була ініціатором виклику поліції з метою припинення домашнього насильства, яке вчиняв щодо неї її син ОСОБА_2 .

Інших об`єктивних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо свого сина ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Ю. Фортуна