Справа №592/558/22
Провадження №3/592/306/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Разумовського С.В., розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

установив:

11.01.2022 о 14:35 в м.Суми, вул. Ярослава Мудрого, 57 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, неприродна блідність. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився шляхом ухилення, а саме на запитання чи готовий він прослідувати до медичного закладу, відповідав що не має часу в присутності двох свідків на місці зупинки, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Разумовський С.В. заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності посилаючись на відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дії працівників поліції вважає неправомірними оскільки за останні 12 місяців на його довірителя було складено 5 протоколів про адміністративне правопорушенняза ч.1 ст.130 КУпАП, чотири з яких вже закриті за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .. Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП поліцейські мали йому запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів і тільки після відмови від нього, або незгоди з його результатом, проте ОСОБА_1 та не мав часу їхати для такого огляду до лікарні.

Заслухавши заперечення захисника адвоката Разумовського С.В., дослідивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім пояснень його захисника в судовому засіданні, який не заперечував що ОСОБА_1 не прослідував з поліцейськими до закладу охорони здоров`я для проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061277 від 11.01.2022 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-направленням поліцейського на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швідкість реакції до КНП СОР «ОКМЦСНЗ» ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, неприродна блідність (а.с.2), відповідно до направлення огляд не проводився;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11.01.2022 (а.с.3,4) згідно яких в їх присутності гр. ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в категоричній формі;

-рапортом поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Сумській області рядового поліції Древаль А. від 11.01.2022 (а.с.5);

-довідкою від 13.01.2022 про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.08.2019 (а.с.6);

-відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських (а.с.7),з які відповідають обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, допотана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 посинила, що вона, разом з напарником 11.01.2021 запинила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за повідомленням на лінію 102 про те, що з вказаного автомобіля на вул. Павлова особи клали закладки. Після зупинки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння в лікарні, проте він відмовився, посилаючись на зайнятість, внаслідок чого був складений протоколі про адміністративне правопорушення. Вона в поліції працює 2 місці, не має неприязних стосунків з ОСОБА_5 і раніше на нього протоколи про адміністративне правопорушення не складала.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності і допустимості, суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. Суторона захисту також не заперечила наявності двох свідків при вимозі поліцейського пройти медичний огляд, що також убачається з відеозапису подій, де зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків.

При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, які не спростовані правопорушником, якими доведено факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому сторона захисту не оспорює факт керування т/з та наявність вимоги працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тобто виконання приписів п. 2.5 ПДР, що є обов`язком особи, яка керує т/з, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Зокрема, необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку, як зазначено вище, не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР.

Не може суд також прийняти доводи про те, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки т/з, оскільки згідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані наркотичного сп`яніння відповідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Безпідставними є і доводи про те, вимоги п. 12 розділу ІІ Інструкції суперечать ст. 266 КУпАП та Постанові Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, оскільки зазначеними нормативними актами встановлено, зокрема: 1) порядок проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки т/з; 2) дії поліцейського у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатом; 3) порядок направлення водіїв для проходження огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я; 4) дії поліцейського у разі відмови від такого огляду в закладі охорони здоров`я.

При цьому зазначеними нормативно-правовими актами не встановлено заборони направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння для огляду до закладу охорони здоров`я без проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів. Більш того, п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» прямо визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані наркотичного сп`яніння відповідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи захисника адвоката Разумовського С.В. про упередженість поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не підтверджені жодними доказами та спростовані показаннями свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що в ОСОБА_1 дійсно були ознаки сп`яніння та вона вперше складала щодо нього протокол про адмінітсративне правопорушення. Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається явна підвищена рухливість ОСОБА_1 , що нею поліцейськими обґрунтовано було розцінено як ознака саме наркотичного сп`яніння.

Також не свідчать про упередженість поліцейських і факт складання ряду інших протоколів про адміністративне правопорушення, зокрема у справах №591/183/21, №591/5426/21, №591/330/22, №591/326/22, оскільки всі вони були складені саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а стороною захисту не надано жодних свідчень про те, що така вимога поліцейського хоч раз була виконана.

Тож, ОСОБА_1 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, відмовився відповідно до встановленого порядку пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ч.5 ст.283 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко