Справа № 307/4650/21
Провадження № 3/307/1863/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Чопик В.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 , його представника Коржук І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , передбачене ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 050297 від 09 грудня 2021 року, ОСОБА_1 09.12.2021 року о 11.30 год. в с. Бедевля, на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Спрінтер 311», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим надав послуги перевезення в режимі таксі на комерційній основі без відповідної ліцензії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 09.12.2021 дійсно на прохання своїх дочок привіз їх в м. Тячів, а сам поїхав в м. Хуст. Повертаючись додому з м. Хуста, йому зателефонувала одна з дочок і повідомила, що вони вже впоралися зі своїми справами і чекають на зупинці «Вибери мене». Під`їхавши до місця зупинки дочки сіли в автомобіль, і попросили підвести ще їх знайому. Гроші від них за проїзд не брав. Вину свою не визнає, оскільки він не займається перевезенням людей.

Представник ОСОБА_2 вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому справу просить закрити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 і 09.12.2021 р. вона попросила свого батька щоб він відвіз її і її сестру ОСОБА_4 в м. Тячів. Коли вони впоралися зі своїми справами в м. Тячів, вона зателефонувала своєму батькові, що вони його чекають на зупинці. Коли вони сідали в автомобіль до батька, то ще одна жінка стояла біля них і попросилася щоб її підвезли також. Біля заправки їх зупинили працівники поліції, вони говорили їм, що правопорушник є їх батьком, і не надає послуги з перевезення людей.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 і 09.12.2021 р. вона разом з своєю сестрою ОСОБА_3 поїхали в м. Тячів. Їх відвіз батько ОСОБА_1 . Коли вони впоралися зі своїми справами в м. Тячів, вони зателефонували своєму батькові, що вони його чекають на зупинці. Коли вони сідали в автомобіль до батька, то ще одна жінка стояла біля них і попросилася щоб її підвезли також. Біля заправки їх зупинили працівники поліції, вони говорили їм, що правопорушник є їх батьком, і не надає послуги з перевезення людей.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , його представника Коржук І.І., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суддею встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності з ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП, передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодекс України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 статті 3 ГК України передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України, передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб`єкта підприємницькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, обов`язковою ознакою господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є не тільки факт надання послуг, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер з метою одержання прибутку, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 050297 від 09 грудня 2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів. Однак, цей факт не підтверджено жодними доказами. З показів вище наведених свідків вбачається, що ОСОБА_1 перевозив членів сім`ї та ще одну жінку, однак плату за це не брав. Також, не встановлено систематичності та регулярності надання таких послуг.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачить на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не доведена, а справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського

районного суду: В.В. Чопик