Провадження № 3/752/134/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 404 від 06 серпня 2021 року, ОСОБА_1 обіймаючи посаду майстра служби по утриманню та ремонту гідротехнічних та будівельних споруд Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту статті 3 частини 1 пункту 2 підпункту «а» Закону України «Про запобігання корупції», тобто суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин 15.04.2021 року подав в установленому порядку щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор Климик А.В. просила визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, посилаючись на те, що його вина стверджується матеріалами справи.

ОСОБА_1 показав суду про те, що дійсно він невчасно подав щорічну декларацію, проте не навмисно, а у зв`язку з тим, що йому було невідомо про строки подання вказаної декларації. Так він виконує ремонтні роботи та не має особистого робочого місця в офісі, тобто у нього відсутній доступ до Інтернет мережі, а також був відсутній особистий електронний підпис. Вказану декларації він подав, коли його викликали до офісу та створили йому електронний підпис, про те, що вказане подання є несвоєчасним він не знав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Диспозицією статті 172-6 частини 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення необхідно встановити наявність в її діях сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак правопорушення, зокрема й наявність вини у формі умислу або необережності.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачено, що НАЗК перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, на яких поширюється дія зазначеного закону.

Так, ОСОБА_1 зазначив, що він не має електронного підпису та н був повідомлений про строки подання декларації, крім того він не мав умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, оскільки як тільки дізнався про необхідність подання, то подав вказану декларацію. Несвоєчасність подання щорічної декларації відбулось у зв`язку з тим, що він виконує ремонтні роботи та не має доступу до Інтернет мережі, оскільки працює віддалено від офісу, тобто він фактично не був обізнаний про строки пдання вказаної декларації.

Аналіз встановлених судом обставин справи свідчить, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування було зумовлене поважними обставинами. Це у свою чергу вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 такого обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушеня, як вина у формі прямого чи непрямого умислу.

Доказів протилежного суду не надано, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було ознайомлено з порядком та строками подання декларації.

На підставі викладеного, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній такий обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушеня, як вина у формі прямого чи непрямого умислу, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Первушина