Справа №461/1795/22
Провадження №3/461/1422/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року суддя Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

-за ст.185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 30.03.2022 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 знаходилася за адресою м. Львів, вул. Кримська, 28, куди прибули працівники поліції на виклик сусідів з приводу вчинення хуліганських дій працівниками ГКН «Нафтогаз України», які закрилися в приміщенні за вказаною адресою. Автор протоколу зазначає, що ОСОБА_1 голосно виражалась нецензурно лексикою, на зауваження сусідів не реагувала, на законну вимогу працівника поліції УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 не реагувала та через двері погрожувала йому звільненням з ОВС, чим унеможливлювали припинення правопорушення працівниками поліції, а також встановленню її особи, чим, на думку автора протоколу, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення нею правопорушення заперечила. Поясила, що вона перебувала у приміщенні за адресою вул. Кримська, 28 на 9 поверсі в офісі компанії ГК «Нафтогаз України», так як працює на посаді менеджера по роботі з клієнтами в даній компанії. Кожного ранку вони проводять ранкову «руханку» в жартівливому форматі. Після цього, близько 11 год 40 хв вона перебувала у кабінеті керівника, де почула гуркіт за дверима, незнайомі особи намагалися зайти в приміщення, де вони знаходилися. Вона та ще декілька працівників закрили двері зсередини на ключ, крики не припинялися. Двері вона не відчиняла, бо не знала хто до них вривається. Тоді невідомі розтрощили двері та увірвалися до кабінету, як виявилося це були працівники поліції. ОСОБА_1 вказала, що до працівників поліції нецензурною лексикою не виражалася і нікому не погрожувала.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського може мати місце при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Однак, при розгляді даної справи встановлено, що в протоколі працівником поліції не розкрито об`єктивної сторони вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 , суть правопорушення викладена неконкретизовано, загальними фразами, і не відображає належних кваліфікуючих ознак, передбачених ст.185 КУпАП.

Так, як вбачається з протоколу серії АА №151732 від 30.03.2022 року за ст. 185 КУпАП, визначений склад адміністративного правопорушення полягає в тому, що 30.03.2022 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 знаходилася за адресою АДРЕСА_2 , куди прибули працівники поліції на виклик сусідів з приводу вчинення хуліганських дій працівниками ГКН «Нафтогаз України», які закрилися в приміщенні за вказаною адресою. Автор протоколу зазначає, що ОСОБА_1 голосно виражалась нецензурно лексикою, на зауваження сусідів не реагувала, на законну вимогу працівника поліції УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 не реагувала та через двері погрожувала йому звільненням з ОВС, чим унеможливлювали припинення правопорушення працівниками поліції, а також встановленню її особи.

Разом з цим, до протоколу не долучено належних та допустимих доказів, з яких можна було б встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події, наданого ОСОБА_1 , не вбачається, що остання здійснювала непокору вимогам працівника поліції, погрожувала йому звільненню чи виражалась нецензурною лексикою в його сторону.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що останні 30 березня 2022 року перебували в офісі ГК «Нафтогаз», що на дев`ятому поверсі по АДРЕСА_2 , оскільки є працівниками вказаної компанії. Близько 11.40 год. почули гуркіт за дверима, незнайомі особи намагалися зайти в приміщення де вони знаходилися. Двері не відчиняли, оскільки перелякались та не знали, що це працівники поліції.

Крім цього, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що протягом семи місяців на 9-му поверсі будинку, у якому вона проживає, систематично збираються молоді люди, які порушують її громадський спокій та спокій мешканців будинку, не реагують на зауваження мешканців будинку. 30.03.2022 року ОСОБА_5 знову почула крики, нецензурну лексику від даних молодих осіб. Після того, як вони не реагували на зауваження, ОСОБА_5 викликала працівників поліції. Вказує, що особи, які порушують спокій, зачинилися в приміщенні і після того, коли працівники поліції силоміць відчинили двері, то побачили там даних молодих людей.

Однак, із показів свідка ОСОБА_5 неможливо встановити, чи ОСОБА_1 здійснювала непокору вимогам працівника поліції, погрожувала йому звільненню чи виражалась нецензурною лексикою в його сторону. Свідок таких обставин не ствердила.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки судом встановлено, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно неї підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско