Справа №461/1905/22
Провадження №3/461/1478/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року Галицький районний суд м.Львова, у складі головуючого судді Мироненко Л. Д., при секретарі судового засідання Бараняку В.В., за участі представника Львівської митниці, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Київ, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 04.09.2018 виданий 8030,-

за ст. 471 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2022 року близько 10 годин 20 хвилин гр. України ОСОБА_1 на автомобілі марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 прямувала з України в Республіку Польща в якості водія, через пункт пропуску „Рава-Руська Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу, ручної поклажі та багажу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду ручної поклажі та багажу було виявлено іноземну валюту в сумі 73 525 (сімдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять ) доларів, що згідно з курсом Національного банку України станом на 31.03.2022 року становить 2 150 967 гривень України. Зазначені валютні кошти знаходилися у дорожній сумці громадянки України ОСОБА_1 та були пред`явлені для перерахунку. Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує еквівалент 10 000 євро, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами) громадянка України ОСОБА_1 не надала.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване. До останньої слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 471 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки остання, обравши спрощену зону митного контролю намагалась перемістити через митний кордон України товар, який є обмеженим до переміщення. Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України підтверджується наявними у справі даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил №0416/20900/22 від 31 березня 2022 року, в якому викладена фабула вчиненого правопорушення;

-акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

-письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого діяння, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи, суд приходить до висновку, що до особи, що притягається до адміністративної відповідальності слід застосувати стягнення у виді штрафу без конфіскації товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил.

Крім того, судом приймається до уваги те, що рішенням Конституційного суду України від 21 липня 2021 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, а саме «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів». Рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обов`язок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України (частина друга статті 150), яка має найвищу юридичну силу щодо всіх інших нормативно-правових актів (частина друга статті 8).

Враховуючи ті обставини, що ввезення товару на митну територію України, не є обов`язковим та категоричним для особи, власники самостійно обирають відповідний митний режим, визначений розділом V МК України, суд визначає, що при поверненні товар може бути виданий власникові або уповноваженій ним особі після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458,459,461,471,486,519, 527,528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко