Справа 573/190/22
Номер провадження 3/573/86/22
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

І. Фактичні обставини, встановлені судом

1. 31 грудня 2021 року о 21 годині 15 хвилин в районі будинку №211 по вул. Соборній у м. Білопілля Сумського району Сумської області ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керував мопедом DELTA, без в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», що підтверджується тестом №530, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлена позитивна проба алкоголю 1,30‰.

2. Крім того, 12 лютого 2022 року о 20 годині 34 хвилин по вул. Б. Хмельницького в м. Білопілля Сумського району Сумської області ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керував мопедом DELTA, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», що підтверджується тестом №543 від 12 лютого 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлена позитивна проба алкоголю 1,72‰.

3. Також, 13 лютого 2022 року о 10 годині 42 хвилини в районі будинку №9 по вул. Б. Хмельницького в м. Білопілля Сумського району Сумської області ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керував мопедом DELTA, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», що підтверджується тестом №544 від 13 лютого 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлена позитивна проба алкоголю 0,49‰.

ІІ. Процесуальні дії в справі

Постановою судді від 18 травня 2022 року справи про адміністративні правопорушення №573/190/22 (провадження №3/573/86/22), №573/29/22 (провадження №3/573/106/22) та №573/230/22 (провадження №3/573/107/22) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП України об`єднані в одну №573/190/22 (провадження №3/573/86/22).

ІІІ. Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

У судове засідання ОСОБА_1 свою вину визнав, викладені в протоколах обставини підтвердив.

ІV. Досліджені судом письмові докази

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №174035 від 31 грудня 2021 року, серії ДПР18 №174015 від 12 лютого 2022 року та ДПР18 №174030 від 13 лютого 2022 року, які за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;

- результатами проходження тестів на алкоголь, згідно з якими у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності виявлена позитивна проба алкоголю, зокрема: 1)№544 від 13 лютого 2022 року - 0,49‰, 2)№530 від 31 грудня 2021 року 1,30‰, 3)№543 від 12 лютого 2021 року 1,72‰;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 11 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами на оптичних дисках, на яких зафіксовані факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №580859 від 31 грудня 2021 року, БАБ №770706 від 12 лютого 2022 року та БАБ №770741 від 13 лютого 2022 року, згідно з якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

V. Мотиви суду

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що будь-які підстави не довіряти зібраним по справі доказам відсутні, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, вони об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

VІ. Мотиви накладення адміністративного стягнення

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри стягнення, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який ніде не працює, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, проте належних висновків не зробив та продовжує вчиняти правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не виконав жодного судового рішення, яким до нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу, виходячи з того, що санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена можливість накладення альтернативних видів адміністративного стягнення у виді штрафу або арешту, приходжу до висновку, що стягнення у виді арешту є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню особою, яка притягується до адміністративної відповідальності нових правопорушень.

Встановлюючи наявність підстав для одночасного із застосуванням арешту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, виходжу з наступного.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не має прав керування транспортними засобами, за що постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПР18 №174035 від 31 грудня 2021 року, серії ДПР18 №174015 від 12 лютого 2022 року та ДПР18 №174030 від 13 лютого 2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, посвідчення водія не отримував, підстави для застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення відповідного права відсутні.

Крім того, у даному випадку немає підстав для застосування відносно ОСОБА_1 одночасно із застосуванням арешту конфіскації транспортного засобу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, мопед Дельта, д. н. з. НОМЕР_1 , яким останній керував на момент виявлення адміністративних правопорушень, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , а не особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді адміністративного арешту без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя