№ провадження 3/208/449/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотов В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення з іншими матеріалами, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , директор ФОП « ОСОБА_2 », за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №857467, 03.12.2021 року о 13-20 годині, гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , здійснювала господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з порушенням вимог абз. 1 пп.9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р., саме: без наявності маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанціїї між відвідувачами в 1,5 метри, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Зінатулін Р.Р. не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від адвоката Зінатуліна Р.Р. надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні докази належності магазину саме ОСОБА_1 , а також, що вона є суб`єктом господарської діяльності. Відсутні відомості про свідків та понятих. Враховуючи викладене, просив справу закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, письмові клопотання адвоката, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, зазначено, що було порушено вимоги абз. 1 пп.9 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р.

У відповідності до підпункту 9 пункту 2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, на території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: 9) діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення зовсім не розкрита суть, не зрозуміло, які функції виконувала ОСОБА_1 в приміщенні магазину на час виявлення правопорушення: чи вона здійснювала господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чи вона здійснювала функції продавця в даному магазині. Будь-які докази або на здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, або виконання трудових обов`язків до матеріалів справи не долучалось. З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається у чому саме полягає скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного належного та допустимого доказу скоєння з боку ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом правопорушення може бути виключно суб`єкт господарювання, тому при відсутні відповідні докази, які б свідчили про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також; не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. б Конвенції з прав людини.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також; на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, ознайомившись із клопотанням адвоката, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достовірних доказів, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог постанови Кабінету Міністрів України №1236.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська

Суддя Ізотов В. М.