Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Міщук Л.А., адвоката Крючкова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференціїї матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Рівненської митниці на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року провадження у справi про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за вiдсутнiстю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду Рівненська митниця оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що матеріали справи містяться належні та допустимі докази, які підтверджують наявність як події так і складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення. Адже, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме: автомобіля легкового марки "FORD", модель "MONDEO", ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , вартістю 40 085,14 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документів, одержаних незаконним шляхом і таких, що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) товару, а також його вартості, які необхідні для визначення його митної вартості.

Просить скасувати постанову суду та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - 88 187,29 грн. з конфіскацією автомобіля легкового марки "FORD", модель "MONDEO", ідентифікаційний номер (кузова)

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/21377/20 Суддя в суді І інстанції Бердій М.А.

Провадження № 33/4815/401/22 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

WF0DXXGBBD7Y24843.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 74 МК України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. № 651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 МК України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Стаття 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З протоколу про порушення митних правил №0561/20400/20 від 01 жовтня 2020 року вбачається, що 20.09.2019 року громадянин України ОСОБА_1 через Львівську митницю ДФС на митну територію України ввіз товар - автомобіль легковий марки "FORD", модель "MONDEO", ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 ».

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі попередньої митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204010/2019/032705 від 19.09.2019 року.

Згідно інвойса №2071 від 19.09.2019 року покупцем вказаного легкового автомобіля зазначений ОСОБА_2 ..

Відповідно до електронного витягу серії ЕЕ №204010000/2019/032705 від 19.09.2019 року ОСОБА_1 зазначений як перевізник-водій та одержувач/імпортер транспортного засобу.

Згідно графи 9 митної декларації №UA204010/2019/234474 від 24.09.2019 року особою відповідальною за фінансове врегулювання вказано ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.6 Постанови від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 МК України пов`язаного із переміщенням товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості з метою приховування їх від митного контролю характеризується умислом.

Тобто, у даному випадку конкретною метою, як обов`язковою ознакою складу правопорушення, є намір особи неправомірно перемістити автомобіль через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості стосовно ціни з метою зменшити розмір податків і зборів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 лише вивозив транспортний засіб з території ЄС, який йому було надано разом із документами на ввезення автомобіля ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Подана Рівненською митницею апеляційна скарга не містить будь-яких доводів та заперечень щодо висновку місцевого суду, що ОСОБА_1 фактично він виконував функцію перевізника, а тому не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Матеріали справи не містять і судом не було встановлено доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і те, що ним були умисно подані до митного органу документи, які містять неправдиві відомості.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, митним органом обґрунтовується, зокрема, тим, що ним було ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки "FORD", модель "MONDEO" ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , з використанням інвойсу №2071 від 19.09.2019 року, який виданий компанією "Cars Investment OU" після припинення її діяльності. В обґрунтування таких доводів покладено лист Податкового та митного Департаменту Естонської Республіки від 03.06.2020 року №14-1/14538-1, в якому зазначено, що естонська компанія-експортер "Cars Investment OU" знята з обліку у Комерційному реєстрі Естонії (знята з реєстраційного обліку) 25.06.2019 року.

При цьому, будь-яких відомостей, що інвойс №2071 від 19.09.2019 року отриманий ОСОБА_1 незаконним шляхом, а також, що компанія "Cars Investment OU", який видала даний рахунок, є ліквідованою чи такою, що не може займатися комерційною діяльністю, лист митних органів Республіки Естонії не містить.

З наявних у матеріалах справи відомостей Податкового та митного департаменту Естонської Республіки вбачається, що компанія "Cars Investment OU" була знята з реєстраційного обліку на підставі ч. 3 пар. 60 Комерційного кодексу Естонської Республіки, яка передбачає, що якщо комерційне товариство протягом шести місяців після опублікування повідомлення, зазначеного в частині 2 цієї статті, не представить держателю регістра звіт за господарський рік або не подасть і не доведе держателю регістра поважної причиною, що перешкоджає йому в поданні звіту, і кредитори комерційного товариства не будуть клопотати про ліквідацію комерційного товариства, то держатель Комерційного регістра може видалити комерційне товариство з регістра з дотриманням положень частини 4 статті 59 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що зняття компанії з реєстраційного обліку через неподання річної звітності не свідчить про офіційну її ліквідацію та припинення господарської діяльності.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає належних та допустимих доказів того, що компанія "Cars Investment OU" не мала можливості виписати інвойс №2071 від 19.09.2019 року.

Враховуючи той факт, що у матеріалах справи відсутні будь-які офіційні документи, видані компетентними органами Республіки Естонії з приводу ліквідації, чи припинення компанії "Cars Investment OU" та того, що у вказаний період компанія не мала права видавати жодних інвойсів (рахунків-фактур), чи здійснювати продаж спірного автомобіля, то є всі підставі стверджувати, що митним органом не доведено незаконності виданих компанією документів чи їх отримання неправомірним способом.

Суд, який здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущення чи домислах. Кожна сторона має довести свої вимоги та заперечення належними доказами.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, вірним є висновок місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.