ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

26.11.2021 року об, 13 год. 00 хв. ОСОБА_2 , знаходячись у громадському місці за адресою : м. Одеса, вул. Єврейська, 47, курив тютюнову цигарку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 507839 від 26.11.2021 року, рапортом інспектора СЮП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Коваль Є..

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з ч.1 ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

З огляду на неповнолітній вік притягуваного та встановлені обставини даного адміністративного провадження, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Разом з цим, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які відповідно до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушення, його особу та ступінь його вини, суд, враховуючи положення ч.1 ст.13 КУпАП, вважає за можливе та достатнє для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень, застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Оскільки заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, з неповнолітнього ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума судового збору у відповідності до ст.40-1 КУпАП

Керуючись ст. ст. 12, 13, 24-1, 175-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/38/22

Номер провадження №3/522/32/22

Головуючий суддя Русєва А.С.