Справа № 206/1313/22
Провадження № 3/206/660/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2022 року о 13 год. 20 хв. на Дніпровському водосховищі, Самарський район, було виявлено гр. ОСОБА_1 , який здійснював лов водних біоресурсів з мосту забороненим знаряддям лову, а саме: сітка жилкова «Павук», L-2,30 м, Н 2,30 , вічко 30 мм 1 шт., виловлена риба: окунь (2 шт., 500 гр.), чим спричинив збитки рибному господарству України на суму 6324,00 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.3.19 «Правил любительського та спортивного рибальства», ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», чим скоїв правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, в суд не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Крім письмових пояснень самого ОСОБА_1 його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, також підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 047562 від 31.03.2022 року.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями самого правопорушника та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, доведеною повністю.

Частиною 1 ст. 29 КУпАП передбачено, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду, конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із призначенням адміністративного стягнення в межах санкції ч. 4 ст.85 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Окрім того, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області просило суд, на підставі ст. 40 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави завдану майнову шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено додаток: такси для обчислення розміру відщкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, але у самій таблиці для розрахунку використовується поняття оцінка збитків.

Згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене та те, що правопорушенням було завдано шкоду саме державі, а не громадянинові, підприємству, установі або організації, то майнова шкода за даною постановою стягненню не підлягає; питання про стягнення з порушника заподіяної ним шкоди рибним ресурсам держави, відповідно до вимог ч. 3 ст.40 КУпАП, може бути вирішено судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 85, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення: знаряддя лову «Павук» (L-2,30 м., Н-2,30 м., вічко-30 мм.) - 1 шт., незаконно добутих водних живих ресурсів окунь 2 шт. (0,5 кг).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.О. Сухоруков