П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

прокурора Сироватки В.В.

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_1 , будучи колишнім оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, як суб`єкт декларування, не своєчасно, тобто 06.06.2021, подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування чим порушив ч. 2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції".

Проте, враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився, провадження в справі закрито на підставі положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, вважаючи його незаконним в частині визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в частині визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за закінченням до моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 , зокрема, послався на те, що відповідно до рапорту оперуповноваженого Харківського управління ДВБ НП України Федірко О. датою виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є 16.08.2021, а справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 31.03.2022, тобто з моменту виявлення правопорушення минуло більше шести місяців.

Водночас, уповноваженим на складання протоколу органом Національної поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про запобігання корупції" у зв`язку з отриманням повідомлення ще у липні 2021 року здійснювалась перевірка можливих фактів порушення ОСОБА_1 вимог абзацу 1 ч.2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" щодо подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про що свідчить рапорт оперуповноваженого Харківського управління ДВБ НП України Федірко О.

Крім того, послався ОСОБА_1 , що саме з цього часу почався перебіг строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП, та з якого слід рахувати 6-ти місячний строк, протягом якого можливо притягнути особу до відповідальності за корупційне правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно нього складений лише 21.02.2022, тобто ще станом на 21.02.2022 - час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, сплинув, передбачений ч.3 ст. 38 КУпАП шести місячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

Особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явився, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Засобами телефонного зв`язку повідомив, що просить суд розглядати його апеляційну скаргу без його особистої участі за наявними матеріалами в справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 7/2022 від 21.02.2022 відносно ОСОБА_1 зазначено, що проведеною перевіркою КОУ ДВБ Національної поліції України встановлено, що колишній оперуповноважений сектору кримінальної поліції Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , яка як суб`єкт декларування, не своєчасно, тобто 06.06.2021 року, подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» .

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - НПУ) № 12 о/с вiд 21.01.2020, ОСОБА_1 переміщено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області (а.с. 34)

Вiдповiдно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 261 о/с вiд 25.08.2020, капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області звільнено зі служби в поліції, з 01.09.2020, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 35).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить служу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Виходячи з положень п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини 1 статті 1, абзацом 1 частиною 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 частиною 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженоi на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру в порядку, встановленому законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 №1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 форми декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті НАЗК через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненим з поліції, був зобов`язаний у наступному році, після припинення діяльності, подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто подати декларацію за 2020 рік у 2021 році.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію після звільнення за 2020 рік, ОСОБА_1 подав лише 06.06.2021 о 21 год. 41 хв., тобто не своєчасно без поважних причин.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного корупцією, є дата закінчення етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 годин 00 хвилин 01.04.2021.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є невизначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію після звільнення через мережу Інтернет в будь-якому місці. Але оскільки, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 21.02.2022.

Враховуючи, що правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є правопорушенням, яке полягає в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, факт подання її поза встановлений Законом строк утворює в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, а також рішень НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами) та від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), після припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно без поважних причин 06.06.2021 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - старший оперуповноважений міжрайонного відділу №3 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Трояном О.А.

Так, частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи. уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить служу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Виходячи з положень п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію судом не встановлено.

При розгляді даної справи суд першої інстанції дотримав вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини справи та дійшов вмотивованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП .

А тому, суд першої інстанції ґрунтовно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а оскільки на момент розгляду справи в суді минули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, на виконання приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрив провадження в справі за вказаним процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що закриваючи провадження в справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд не повинен був установлювати його вину не узгоджуються з положення ст. 280 КУпАП, оскільки питання щодо можливості накладення на особу стягнення підлягає вирішенню тільки після встановлення її вини, що знайшло своє вирішення в рішеннях Верховного Суду в справах № 910/18319/16 від 07.02.2018, № 910/21595/17 від 17.05.2018 та інших.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2022 року залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька