Житомирський апеляційний суд
Справа №289/211/22 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановив:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 12.01.2022 року о 14 год. 25 хв. на 45 км автодороги Т-0608 Малин-Кочерів ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА CEED, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та вказує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КУ «Обласного медичного спеціалізованого центру» №17 від 12.01.22 року, згідно якого ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Також, зазначає, що працівник поліції не відсторонив його від керування автомобілем, що є порушенням вимог КУпАП. Вважає, що були відсутні підстави у працівників поліції проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення та порушення його права на справедливий суд.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №016394 від 12.01.2022, яким зафіксовані вищевикладені обставини (а.с.3); рапортом поліцейського від 12.01.2022, згідно яких у ОСОБА_2 під час спілкування були виявлені ознаки сп`яніння (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 12.01.2022, відповідно до яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовився на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду (а.с.5,6); письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 12.01.2022, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.7); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 №686301 від 12.01.2022, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.9); відеозаписом (а.с. 10).

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №686301 від 12.01.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Зазначена постанова, в установленому законом порядку не оскаржена.

З матеріалів справи, в тому числі відеозапису вбачається, що у працівників поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що звернення поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було доволі чітким і зрозумілим для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була категоричною і такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі відмови у проходження огляду на місці чи у медичному закладі він вчиняє правопорушення, на що останній пояснив, що йому це зрозуміло.

Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що йому заборонено продовжувати керувати транспортним засобом, запропоновано знайти тверезого водія, з чим ОСОБА_1 погодився.

Не дають підстав для сумнівів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те що, в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, оскільки пройшов огляд самостійно і за висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 17 від 12.01.2022 року, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Згідно до вимог ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і в присутності поліцейського.

Частиною 5 визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 9 інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За таких обставин, медичний огляд, який пройшов ОСОБА_1 самостійно не може свідчити про відсутність в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не спростовує ухилення ОСОБА_1 у проходженні обов`язкового огляду о 14 год. 25 хв. 12.01.2022 р. на вимогу поліцейського і такий огляд, проведений з порушенням часового інтервалу (18.30), без присутності поліцейського, згідно вимог Закону вважається недійсним.

ОСОБА_1 , отримавши посвідчення водія, використовуючи автомобіль, який є джерелом підвищеної небезпеки взяв на себе додаткові обов`язки: не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виконувати вимогу працівника поліції, відповідно до встановленого законодавством порядку у проходженні огляду на виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, від чого він ухилився і за що передбачено відповідальність.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук