Справа № 346/5283/21
Провадження № 33/4808/43/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 22 листопада 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 21.10.2021 року о 23:55 год. в с. Сопів, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 , покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить оскаржувану постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також просить викликати в судове засідання інспектора поліції, який складав протокол про адмінправопорушення та свідків, які були очевидцями події.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, від послуг захисника відмовився.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно у вказаному протоколі даті та час він не керував ніяким транспортним засобом. У зв`язку із тим, що працював на підприємстві в той час з своєю бригадою до пізньої ночі, і всіх працівників мав розвезти додому їхній керівник. Зазначає, що за декілька годин до цього, його друг, який працює журналістом, залишив свій автомобіль біля вказаного підприємства, і попросив його, щоб він подивився за цим транспортним засобом, позаяк у ньому було несправне світло. Після закінчення зміни він на прохання друга заганяв автомобіль на територію підприємства. В цей час на територію підприємства під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати його в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та почали пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він пояснював працівникам поліції, що знаходиться на території приватної власності, а тому не зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що у працівників поліції не було законних підстав вимагати у нього проходження огляду. Вказаним транспортним засобом він не керував на трасі, а сів за кермо останнього та заднім ходом заїхав на подвір`я (територію). Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просить скасувати постанову судді, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Покликання ОСОБА_1 в АС про його невинуватість у вчиненні ним зазначеного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно приписів ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

При складенні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459925 від 22.10.2021 року, відповідно до якого він 21.10.2021 року о 23 год. 55 хв. в с. Сопів, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2021 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 3); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 2); переглянутим під час апеляційного розгляду відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що міститься на диску, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи, що нічого не порушував і не повинен проходити такий огляд. Крім того, на відео ОСОБА_1 підтвердив, що він керував транспортним засобом зазначивши загнав машину заднім ходом. Також на відео зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 та повідомлення про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП. Окрім цього, із камери відео реєстратора службового автомобіля працівника поліції вбачається чітко, що ОСОБА_1 знаходиться за кермом автомобіля та рухається заднім ходом без світла на територію підприємства.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вище викладене, поліцейськими було дотримано вимог ст. 266 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що у працівників поліції не було законних підстав вимагати у нього проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, є безпідставними, позаяк згідно з п. 2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Заявлене, в поданій АС клопотання про виклик в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адмінправопорушення, а також свідків очевидців події, апеляційний суд вважає безпідставними, позаяк в матеріалах справи достатньо допустимих та достовірних доказів для прийняття остаточного рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними, так як спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції та відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом.

Інші доводи, викладені в АС ОСОБА_1 , є безпідставними та необґрунтованими, і вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.

Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність його вини у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 22 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк