Справа № 342/275/22
Провадження № 3/342/145/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Городенківського районного суду Івано-Франківської області 21.10.2021 на розгляд від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459505 від 17.04.2022 ОСОБА_1 17.04.2022 о 20:31 в с. Стрільче по вул. С.Бандери, керував транспортним засобом мопед VIPER без н/з не користувався шлемом, а також в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Городенківському БЛІЛ зі згоди водія. Результат позитивний, 2,33 проміле згідно з висновком лікаря № 6. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

20.05.2022 ОСОБА_1 до суду подав клопотання, в якому просив суд закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що 17 квітня 2022 року о 20 год. 31 хв. в с. Стрільче по вул. С. Бандери інспектор відділення поліції №2 старший сержант поліції Томенко Роман Михайлович склав протокол про адміністративне правопорушення серіїї ДПР18 №459505, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.2022 року о 20 год. 31 хв. в с. Стрільче по вул. С. Бандери керував транспортним засобом, а саме мопедом VIPER без номерного знаку та мотошолома у стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нерозбірлива розмова. Згідно закону водій відмовився від проходження огляду на стан вживання алкоголю на місці зупинки та був доставлений у медичний заклад Городенківський БЛіЛ, де після проведення огляду результат якого 2.33% було складено протокол про адміністративне правопорушення. Зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення серіїї ДПР18 №459505 від 17.04.2022 року, ОСОБА_1 категорично не згідний, вважає що він був завідомо безпідставно та необґрунтовано складений інспектором поліції відносно нього, при цьому з грубим порушенням порядку оформлення адміністративного правопорушення, вимог ст.256,266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Так, 17 квітня 2022 року біля 19:00 години ОСОБА_1 зустрівся зі своїм другом ОСОБА_2 біля місцевого магазину, що знаходиться в с. Стрільче, по вулиці С.Бандери. Де ми із ним випили по пляшці пива об`ємом 0,5 літра. Більше із спиртних напоїв він нічого не вживав, оскільки має алергічні наслідки від вживання великої дози алкоголю. Опісля він із другом вийшли із магазину, товариш ОСОБА_3 приїхав перед їх зустріччю до магазину на мопеді. Оскільки в магазині вони вживали пиво, та друг проживає недалеко від магазину, вони вирішили відштовхати мопед (не вмикаючи при цьому двигун, використовуючи тільки фізичні зусилля) до нього додому. Оскільки ОСОБА_1 більш фізично розвинений та мопед має чи малу масу, то мопед додому друга почав штовхати він, використовуючи тільки фізичні зусилля, при цьому своїми діями він не порушував жодного чинного нормативного правового акту. При цьому наголошує, що мопед не заводився, та ніхто не здійснював факт керування даним транспортним засобом. Більше того ОСОБА_1 навіть не має потрібних навичок із керування даним видом транспорту та не знає навіть, як правильно його використовувати, на підтвердження наводить той факт, що посвідчення водія йому раніше ніколи не видавалося та навчання для його отримання він не проходив. Використовуючи тільки фізичні зусилля, проштовхавши мопед декілька метрів від магазину на перетині другорядної дороги із головною ОСОБА_4 із другом побачили два патрульні автомобілі, які були припарковані посеред дороги та без увімкнених проблискових маячків (ні синього ні червоного кольору). При цьому працівники поліції не вчиняли жодних дій передбачених законом для нашої зупинки (ні проблискових маячків, ні рухом жезла, ні у виняткових випадках жестом рук). Проблискові маячки червоного та синього кольору були увімкнені на патрульному автомобілі Мітцубісі Аутлендер працівником поліції вже після того як до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та розпочав із ним діалог. Вищезазначені дії для зупинки працівник поліції може використовувати тільки для зупинки саме транспортного засобу, який рухається. Працівники поліції і не могли вчинити вище зазначені дії, бо мопедом ОСОБА_1 НЕ керував, а просто штовхав по узбіччі, використовуючи тільки фізичні зусилля, власне поводив себе, як пішохід. Не вчиняючи дій передбачених законом для зупинки транспортного засобу, що рухається, працівники підтверджують, що побачили ОСОБА_1 поруч із мопедом саме в ролі пішохода, а не в ролі особи яка кермує транспортним засобом. Із одного із автомобілів до нього підійшла особа у поліцейській формі, не представився, чим порушив п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», нагрудний знак не знаходився на видному місці, згодом до них підійшли і інші представники поліції. Та почали встановлювати особу ОСОБА_1 . Звертає увагу суду, що на долучених до матеріалів адміністративної справи відеозаписів, запис починається, коли особа у поліцейській формі із ОСОБА_1 вже розмовляє, також інший поліцейський також не представився, а у грубій формі звернення на повишених тонах розпочав спілкування. Оскільки ОСОБА_1 не кермував транспортним засобом, то від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці він відмовився. Проте на той час, враховуючи кількість поліції та те, що він потрапив в таку ситуацію вперше, перебуваючи в глибокому стані розгубленості, таки погодився на проходження огляду в медичному закладі. В матеріалах справи немає жодного достовірного доказу, який би вказав на те, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом 17 квітня 2022 року о 20 год. 31 хв в с. Стрільче по вул.. С. Бандери. При цьому, під час складання адмін. матеріалів інспектором поліції не встановлювалися та не залучалися свідки, які могли б були підтвердити рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Хоча така можливість у них була. Зокрема як свідок міг бути залучений ОСОБА_3 та продавчиня із магазину. Можливо через те, що даним особам були відомі дійсні обставини події, та вони могли підтвердити, що ОСОБА_5 саме штовхав мопед, поліцейські із особистих мотивів та використовуючи власні переконання, не надали належної на це уваги. Із долучених до матеріалів адміністративної справи відеозаписів, не можливо встановити, що ОСОБА_1 здійснював саме водіння транспортним засобом, адже на жодному із відеофайлів не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував мопедом. Більше того, як вбачається із відеофайлів, які містяться на оптичного DVD-R диску, який долучено до адмін. матеріалів 17.04.2022 року о 19 год. 32 хв. поліцейські патрульної поліції вже почали встановлювати особу ОСОБА_1 , в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором поліції вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 17.04.2022 року о 20 год. 31 хв.Отже, відомості протоколу про адміністративне правопорушення, що стосуються часу вчинення адміністративного правопорушення не узгоджуються із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, а тому протокол про адміністративне правопорушення суперечить дійсним обставинам події та не може бути прийнятий судом, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передчасного ч.1 ст.130 КУпАП.Що стосується пояснень, які містяться у протоколі, то вони отримані у порядку, що суперечить закону. Адже з відеозапису вбачається, що працівник поліції надиктовує (вигідні для нього) громадянину ОСОБА_1 пояснення, які останній записував у протоколі.Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На відеозаписі, долученому до матеріалів справи, не зафіксоване визначення особи, яка буде керувати транспортним засобом який штовхав ОСОБА_1 на час його відсторонення від керуванням транспортним засобом.У матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься копія серії паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , але даний документ втратив свою чинність ще 22.02.2021, тобто працівники поліції встановили особу ОСОБА_1 по документу, що вже не був дійсний.Огляд ОСОБА_1 в медичному закладі теж проводився із певними порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:зокрема трубка через яку перший раз дихав ОСОБА_1 не була герметично закрита, що є грубим порушенням, на одному із відеозаписів, долучених до матеріалів справи о 19 год. 54 хв. 25 секунді чітко видно, що працівник лікарні голими руками, дістає її просто із кейсу.У двох випадках коли відбувалося продування ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер в медичному закладі, чомусь даний прилад завжди був у руках працівників поліції, а не працівників медичного закладу, своїми діями вони теж вчиняють порушення Інструкції від 09.11.2015 року, адже Законодавець чітко все прописав. На одному із відеозаписів доданих до матеріалів справи зафіксовано що о 20 год. 23 хв. ОСОБА_5 розписався в актах складених працівником лікарні, але як тільки ОСОБА_5 вийшов із кабінету, працівник лікарні продовжив вносити, ще якісь записи, у медичні акти, у відсутності ОСОБА_5 та після того , як він їх підписав, вчиняючи своїми діями грубе порушення встановленого законом порядку.Документи, які встановлють особу були надані, після огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, після заповнення акту медичного огляду. Про те, що постанова серії БАВ №549950 може оскаржуватися, ОСОБА_1 не знав, працівники поліції його про це не попередили, чим порушили його Конституційні права на захист. Оскільки, у вчиненні адміністративного правопорушення винним себе ОСОБА_1 не вважає та не володіє достатніми знаннями у галузі законодавства про адміністративні правопорушення у цій сфері, йому необхідна була кваліфікована правова допомога під час розгляду даної справи, зокрема для складання й написання ґрунтовних заперечень та пояснень, надання додаткових документів, встановлення необхідних фактів. Проте ОСОБА_1 не було забезпечено реалізацію цього права, що призвело до звуження його права на захист під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Власне як наслідок, він пропустив строки щодо оскарження даної незаконно винесеної та необґрунтованої постанови.Зазначив, що на день подання даного клопотання, транспортний засіб мопед марки VIPER, який безпідставно було вилучено працівниками поліції досі не повернуто.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 459505 від 17.04.2022 та додані до нього матеріали, переглянувши відеозапис, який доданий до матеріалів адмінправопорушення, встановлено наступне.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 459505 від 17.04.2022;

рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) ст. сержанта поліції Р.Томенко від 17.04.2022;

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( Результат огляду на стан сп`яніння відмовився від проведення);

диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 549950 від 17.04.2022, з якої слідує, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1 А ПДР, вчинивши правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП;

копія паспорта ОСОБА_1 а № 000351437, запис 658 (дійсний до 22.02.2021);

характеристика, видана Стрільченським старостинським округом на ОСОБА_1 а.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459505, складеного 17.04.2022 о 21 год. 30 хв. в м. Городенка вул. Шептицького, 24 Коломийського району ОСОБА_1 17.04.2022 о 20:31 в с. Стрільче по вул. С.Бандери, керував транспортним засобом мопед VIPER без н/з не користувався шлемом, а також в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Городенківському БЛІЛ зі згоди водія. Результат позитивний, 2,33 проміле згідно з висновком лікаря № 6. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У рапорті поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції Р.Томенка від 17.04.2022 зазначено, що 17.04.2022 року близько 20:31 в м. Городенка по вул. С.Бандери Коломийського району Івано-Франківської області було зупинено скутер марки ВАЙПЕР, без номерного знака, під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив п.п. 2.3 (в) ПДР, а саме: керував скутером без мотошолома, також при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування даним транспортним засобом.

Пунктом 2.3 «в» ПДР України передбачено для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Про те, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів передбачає пункт 2.3 «г» ПДР України.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - передбачена ч. 2 ст.126 КУпАП.

В матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 549950 від 17.04.2022, з якої слідує, що ОСОБА_1 17.04.2022 о 20:31 год. в с. Стрільче по вул. Степана Бандери керував скутером VIPER, не користувався мотошоломом, при перевірці документі було виявлено, що водій не має посвідчення водія, тобто не має права керувати даним т/з, чим порушив п.п. 2.1 «А» ПДР України, вчинивши правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 3400 грн.

Стаття 36 КУпАП передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Однак, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 549950 від 17.04.2022 не вказано, який пункт ПДР України порушив ОСОБА_1 , не користуючись мотошоломом, та не застосовано працівниками поліції ст. 36 КУпАП при постановленні даної постанови.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Розділу ІІ Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутнє.

Згідно п.п. 3-6 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

Аналогічні норми містяться п.п. 3, 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядку), відповідно до яких, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи) (п. 11 цього Порядку).

При вирішенні даної справи, суд бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не є безперервним та переривається.

Суд, у судовому засіданні, оглянув відеозапис події, доданий до протоколу.

Зокрема, на відеозаписі зафіксовано:

-особа 17.04.2022 о 19:32 год. (час вчинення правопорушення, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення 20 год. 31 хв) сидить на мопеді, який не рухається, двигун якого не працює, світло фар не включено, біля нього знаходяться працівники поліції і декілька невстановлених осіб; особа представилася як ОСОБА_6 ; сказав працівникам поліції, що його паспорт вдома, посвідчення водія не має;

-особа відмовилася від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та погодилася на проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медзакладі;

-працівник поліції вказав, що транспортний засіб буде доставлено до відділення поліції; поліцейський поїхав на ньому; ОСОБА_6 сказав поліцейським, що скутер погано їздить через «погану» подачу бензину;

-ОСОБА_6 у лікарні продував у алкотестер о 19:55 год. декілька раз, трубку у алкотестер спочатку закладав лікар (не в медичному одязі) (не видно, щоб трубка була запакована); після того ОСОБА_7 працівник поліції о 19:57 год. дав продувати у алкотестер (не видно, щоб трубка була запакована), результат огляду 2,33 проміле;

-ОСОБА_6 сам диктує свої анкетні дані працівнику поліції, які він та лікар записують у документи; документи, які посвідчують особу відсутні.

-працівник поліції роз`яснює ОСОБА_7 права та обов`язки;

-о 20:10 год. (дата і час складання протоколу 17.04.2022 о 21:30 - як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення) працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 у протоколі під диктовку працівника поліції пише пояснення;

-о 20:16 год. ОСОБА_6 знову продуває у алкотестер, який тримає працівник поліції, результат огляду 2,19 проміле;

-20:22 год. лікар (не в медичному одязі) заповняє документи.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом скутером VIPER, без н/з на даних дисках не міститься.

Верховний Суд у Постанові від 20.02.19 по справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження на сидінні транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані, двигун та світло фарне не включено), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнього адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

В наданих до суду адміністративних матеріалах відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 17.04.2022 о 20:31 год. (як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення) чи 17.04.2022 о 19:31 год. (час і дата на відеозаписі) скутером VIPER, без н/з.

У Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2022, заповненого 17.04.2022 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 6, складеного о 21 год. 20 хв. (час складання протоколу, що зазначено на відеозаписі 20:10 год.) 17.04.2022 зазначено, що дата і точний час огляду 17.04.2022 о 21:00 год (на відеозаписі 19:57 19:58 год.); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані гострої алкогольної інтоксикації («Alcotest Drager 6510", результат 2,33 проміле). У графі «назва та номер документа, що посвідчує обстежувану особу/за наявності» зазначено «немає».

Суд не приймає до уваги рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м.Городенка) ст. сержанта поліції Р.Томенка від 17.04.2022, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначними доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). Даний рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Крім цього, згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до п. 7, 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції:

- не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено;

- при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол) .

Однак, у порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 459505 від 17.04.2021 час вчинення адміністративного правопорушення та час складання протоколу не відповідає відомостям (даним), вказаним на відеозапису події, доданому до протоколу; працівником поліції внесено запис в графу «особу встановлено» «паспорт запис 658», який на момент огляду лікарем на стан алкогольного сп`яніння та складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення був відсутній.

Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а поліцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то і Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2022, не має правового значення для вирішення справи.

Крім того, працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вищезазначені обставини свідчать про:

- відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- порушення порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння;

- порушення працівниками поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, а тому приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.