ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1287/21

Провадження № 33/4820/150/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бейлика М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Бейлика М.Б., поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

За постановою суду, 02 жовтня 2021 року о 00 год. 04 хв. в м. Дунаївці по вул. Фрунзе ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в медичному закладі с. Скаржинці КНП «ХОЗЗНПД» ХОР, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №1109 від 02.10.2021 року. Цим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Бейлик М.Б. просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому вказує, що відповідно до акту КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради №1109 від 02.10.2021, лабораторне дослідження зразків біоматеріалу ОСОБА_1 02 жовтня 2021 року не проводилося, проводився лише швидкий тест на виявлення 10 видів наркотичних речовин.

Крім того зазначає, що не надано інформації щодо сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку тесту «швидкий тест на виявлення 10 видів наркотичних речовин» та дозвільних даних МОЗ України для використання в закладах охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також посилається і на те, що у протоколі містяться виправлення та додаткові записи після підписання його ОСОБА_1 , а саме: у графах «дата та час вчинення адміністративного правопорушення», «свідки чи потерпілі», «до протоколу додаються», «тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав».

Вважає, що судом було порушено право на захист ОСОБА_1 та принцип змагальності та свободи подання до суду стороною своїх доказів, оскільки було задоволено клопотання про виклик працівника патрульної поліції ОСОБА_2 для з`ясування обставин щодо внесення дописів та виправлень в протокол про адміністративне правопорушення та щодо обставин відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, однак ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бейлика М.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- висновку на стан наркотичного сп`яніння №1109 від 02.10.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- відеозапису з нагрудної камери працівників поліції;

- акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.10.2021 за допомогою швидкотесту, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що дослідження на стан наркотичного сп`яніння було проведено з використанням комбінованого тесту для виявлення 10 видів наркотиків у сечі, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Комбінований тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння, а відтак доводи про те, що в даному випадку необхідно провести лабораторне дослідження на увагу не заслуговують.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Як вбачається з відповіді директора КПН «ХОЗЗНПД» ХОР від 15.04.2022 № 858, акту медичного огляду № 1109 від 02.10.2021 ОСОБА_1 проводилось лабораторне дослідження біоматеріалу (сечі), за результатами якого встановлено стан наркотичного сп`яніння.

Слід залишити поза увагою і посилання апеляційної скарги про те, що протокол містить виправлення, оскільки зазначене виправлення жодним чином не впливає на обставини вчинення адміністративного правопорушення, кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не спростовують факту керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння.

Твердження адвоката Бейлика М.Б. про те, що справа розглянута у відсутність свідка ОСОБА_2 є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.252 КУпАП дав належну оцінку усім доказам наявним у матеріалах справи та вмотивовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бейлика М.Б. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук