КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/6847/21 головуючий у І інстанції Таран Н.Г. провадження 33/824/68/2022 головуючий в апеляційній інстанції: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 30 вересня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №082416 03 квітня 2021 року о 20 год. 01 хв. на а/д м. Чорнобиль -ДСП-ЧАЕС в напрямку промбази ДСП-Північна пуща водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому порядку в медичному закладі ДЗ «ЦСМД ЗВ МОЗ України» за адресою: м. Чорнобиль, вул. Кірова, 21. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 03 квітня 20021 року вбачається, що 03 квітня 2021 року о 21 год. 30 хв. лікарем ДЗ «ЦСМД ЗВ МОЗ України» м. Чорнобиль було обстежено ОСОБА_1 .

При цьому, з вказаного протоколу вбачається, що досліджувалось наявність алкоголю чи іншої речовини у видихуваному повітрі. Час та результати дослідження 21 год. 30 хв. -1,3%, час та результати повторного дослідження 21 год. 50 хв. - 1,0%.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - Глухенького С.О. подав апеляційну скаргу 01 грудня 2021 року, просить поновити строк на апеляційне оскарження з огляду на повернення попередньої апеляційної скарги апеляційним судом, а постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зазначає, що працівниками поліції не було надано записи з камер відео фіксації, та також не було залучено свідків при складенні протоколу.

Крім того, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлювався в закладі, якому не надано відповідного права, у відповідності Наказу Київської обласної державної адміністрації.

Приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки апеляційну скаргу було подано представником вперше в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, а доказів про вручення апелянту постанови про її повернення матеріали справи не містять.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зауважую, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №082416 вбачається, що інспектором не було залучено свідків.

Крім того, відсутні докази про застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вказаного, зокрема того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Варто зауважити, що матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння, а також висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому до адміністративних матеріалів долучено протокол ДЗ «ЦСМД ЗВ МОЗ України» про встановлення алкогольного сп`яніння, який не відповідає вимогам встановленим до висновку щодо результатів медичного огляду та крім того, виданий закладом, який не входить до переліку медичних закладів, яким надається право на проведення огляду водіїв на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, а тому не може бути належним доказом.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Деснянського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 у строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 а задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 адо адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення, відповідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко