П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1309/21

Провадження № 3/936/19/2022

20 травня 2022 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області - Павлюк С.С., з участю захисника Капака В.М., розглянувши адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм бензовоза "ПБС", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із адміністративних матеріалів, 13.12.2021 року о 10:05 год. по вул. Карпатській в смт. Воловець Мукачівського району, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря КНП «Воловецька ЦЛ ВСР». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «a» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суд 26.01.2022 року, 15.02.2022 року, 03.03.2022 року, 05.04.2022 року, 13.04.2022 року та 29.04.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак скерував до суду лише свої письмові пояснення. Разом з тим, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без участі правопорушника, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Захисник в режимі відеоконференції просив закрити провадження у даній справі, оскільки зібрані працівниками поліції докази є неналежними та такими, що не доводять вину ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №236912 від 13.12.2021 року та долучені до нього матеріали, письмові пояснення ОСОБА_1 приходжу до висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми КУпАП чинні на теперішній час редакції не передбачають фіксування технічними засобами судового процесу.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_2 щодо повного фіксування технічними засобами судового процесу не підлягає задоволенню.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААБ №236912 від 13.12.2021 року, в якому у графі «пояснення» зазначено, що гр. ОСОБА_1 згідний;

висновком медичного огляду від 13.12.2021 року з якого вбачається, що направлений та оглянутий 13.12.2021 о 10 год. 20 хв. ст. лейтенантом поліції Шекета Є.І. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 ознайомлений з результатами огляду, що стверджується його підписом. При цьому покликання ОСОБА_1 у письмових поясненнях, що його скерували на медичний огляд о 10:00 год., тобто ще до того як його зупинили, спростовується оглянути згаданим висновком, де зазначено, що огляд проведений о 10:20 год.;

розпискою гр. ОСОБА_3 про те, що останній зобов`язується доставити автомобіль марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_1 у м.Хуст, так як ним керував гр. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;

рапортом інспектора СРПП ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у З/о Є.Шекета, згідно якого останнім було зупинено згаданий вище транспортний засіб у зв`язку із порушенням ПДР, зокрема водій перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки п.1.1, за що було водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується відеозаписами з DVD-R диску, який долучений до матеріалів справи.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,3 цього Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У суді інспектор Шекета Є.І. зазначив те, що в ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області відсутні технічні засоби як «Драгер», а тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідчення в медичному закладі, на що останній погодився.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог законодавства, при цьому покликання захисника на відсутність показників технічних засобів на місці зупинки не заслуговують на увагу, оскільки обов`язковості такого тесту згаданою вище інструкцією не встановлено, а передбачає альтернативу проведення огляду.

Крім того, ступінь сп`яніння, яка у медичному висновку не вказана, як на це покликається захисник, не може розцінюватись як порушення процедури освідчення, оскільки для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП достатньо наявності стану алкогольного сп`яніння, яка перевищує 0,2 пром.

Інші покликання захисника, на думку котрого мали місце порушення процедури освідчення, (відсутність направлення на медичний огляд, акту медичного обстеження) є незначними та не можуть становити перешкоди для встановлення всіх обставин події правопорушення.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінивши всі фактичні обставини, доходжу висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність події вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, нічим не обґрунтовані, та суперечливі, не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюється як захист, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання захисника Поварчука Л.М. на неправомірність та незаконність протоколу адміністративне правопорушення спростовуються наявними у справі доказами.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки суттєвих порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом, що могли становити перешкоду у встановленні всіх обставин події, не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважаю доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке свідчать про підвищену небезпеку подібних проступків та осіб, що їх вчиняють, особу винного, котрий працює водієм транспортного засобу, що перевозить небезпечні речовини (паливо), одружений, на утриманні двоє дітей, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а тому вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33,36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держав и судовий збір в сумі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 20.05.2022

Суддя: Павлюк С.С.