Справа № 529/240/22
Провадження № 3/529/110/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, стрільця 5-го відділу Полтавського РТЦК та СП, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
23.04.2022 близько 12 год. 45 хв. солдат ОСОБА_1 виконуючи обов`язки військової служби, перебував на території 5-го відділу Полтавського РТЦК та СП Полтавської області в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, визнає у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому та просить розглянути справу за його відсутності.
Враховуючи, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.3 ст.172-20 КУпАП не є обов`язковою, тому розгляд справи проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою і другою цієї статті, вчинені особою: яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення та в умовах особливого періоду.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч.3 ст. 172-20 КУпАП в умовах особливого періоду не обов`язкова наявність в її діях ознаки повторності.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України Про оборону України визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого встановленим порядком введено воєнний стан з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на тридцять діб.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення 23 квітня 2022 року в Україні діяв особливий період.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії КИП №65 від 23.04.2022, який складено офіцером відділення ОО, ППС, Р, та ДВСП у ГПолтавського ЗВ ВСП, який є правомочною посадовою особою, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військового об`єкту при виконанні обов`язків військової служби в умовах особливого періоду;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.04.2022, відповідно до якого 23.04.2022 року о 17 год. 32 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 , зазначених у самому протоколі про адміністративне правопорушення, в яких вказав, що він дійсно 23.04.2022 при виконанні обов`язків військової служби, на території військового об`єкту вжив 100 грам горілки, при цьому знаючи заборону про вживання алкогольних напоїв при виконанні обов`язків військової служби. Вказав, що у вчиненому розкаюється ;

- військовим квитком,з якого вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу по мобілізації та призначений на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони 5-го відділу Полтавського РТЦК та СП.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

За таких обставин, враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами зібраними по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність тяжких наслідків, приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Разом з тим, відповідно до п.12 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 280, 283, ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн., який стягнути в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко