Справа № 692/328/22
Провадження № 3/692/278/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186266 від 22.03.2022р., гр. ОСОБА_1 22.03.2022р. о 02 год. 20 хв. в смт. Драбів, провул. Фізкультурний, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан (алкогольного) наркотичного сп`яніння відмовився на відео.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого правопорушення заперечував. Пояснив, що у вказані у протоколі дату та час повертався додому після роботи та був зупинений бійцями територіальної оборони та доставлений до відділення поліції. Біля відділення до нього вийшов поліцейський, який запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та на вживання наркотичних засобів, на що ОСОБА_1 погодився. Однак на місці огляд пройти не дали, до лікарні не доставили, поліцейським було зроблено висновок про відмову особи від проходження такого огляду. В подальшому складались якісь документи, один з яких ОСОБА_1 підписував, інший ні. На наступний день ОСОБА_1 звертався до лікарні для проходження медичного огляду для визначення ступеня сп`яніння, однак працівниками лікарні такий огляд проводити відмовились.

Позицію ОСОБА_1 підтримав його захисник, адвокат Брус С.М., який надав письмові заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вх. № 1563/22-Вх від 16.05.2022р., що в цілому відповідають змісту пояснень ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, зазначив, що працівники поліції незважаючи на згоду ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння склали адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження такого огляду. Клопотав про закриття справи у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях його клієнта.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно сформованої в протоколі серії ААБ № 186266 від 22.03.2022р., суті адміністративного правопорушення - гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. При цьому вказані ознаки наркотичного сп`яніння розширені зіниці, порушена координація рухів.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186266 від 22.03.2022р., відповідно до якого гр. ОСОБА_1 22.03.2022р. о 02 год. 20 хв. в смт. Драбів, провул. Фізкультурний, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного) наркотичного сп`яніння відмовився на відео. В розділі «До протоколу додаються» вказано: матеріали справи. Згідно протоколу вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 від 17.02.2022р., видане ТСУ 7141, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 . Вказано про відмову особи від підпису протоколу та про наявність письмового пояснення на окремому аркуші.

- копію рапорту поліцейського СРПП ВПД № 1 ЗРВП ГУНП старшого сержанта поліції Богославця К.Б. від 22.03.2022р., згідно якого 22.03.2022р. в період часу з 02:20 в смт. Драбів по провул. Фізкультурному рухався автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками місцевої територіальної оборони. ОСОБА_1 був доставлений до ВПД №1 та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що він погодився, але мав ознаки наркотичного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, тому було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.03.2022р., згідно яких він визнав факт керування транспортним засобом у вказані у протоколі дату та час, та відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння.

- оптичний диск з відеодоказами.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч. 2,5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши наданий працівниками поліції відеозапис на оптичному диску, долучений як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 22.03.2022р., суд зазначає, що на вказаному диску наявний один відео файл з записом загальною довжиною 1 хв. 32 сек., ім?я файлу ПАЛЮХ_Trim. Згідно вказаного файлу запис зроблено в темну пору доби. Запис розпочинається біля транспортного засобу, який не рухається, працівниками поліції встановлюється особа водія ОСОБА_1 та робиться зауваження про керування ним транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на визначення ступеня алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується, також поліцейським пропонується ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що той погоджується, однак поліцейським робиться висновок про відмову від проходження такого огляду. Таким чином з вказаного запису вбачається, що працівником поліції було зроблено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд для визначення ступеня алкогольного та наркотичного сп`яніння. Натомість запис не містить будь-якої відмови ОСОБА_1 пройти огляд щодо визначення стану сп`яніння на місці, пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та відмови пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння. Наданий відеофайл не розкриває жодної інформації про обставини подій, зображених на них, оскільки не містять відомостей про дату, час та місце зображених обставин, склад учасників подій, відомості про обставини проведення відео зйомки, даних про технічний прилад, за допомогою якого здійснювався відеозапис та інші дані, необхідні для дослідження обставин справи. Даний відеозапис є неповним, оскільки розпочатий не з моменту виявлення правопорушення та закінчено до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду. Проте у вказаному записі поліцейським зроблено висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що суперечить даним відеозапису.

Суд зазначає, що у протоколі ААБ № 186266 від 22.03.2022р. чітко не визначено, від якого саме огляду (для визначення стану наркотичного чи алкогольного сп`яніння) відмовився ОСОБА_1 .

Дані письмових пояснень ОСОБА_1 від 22.03.2022р. внесені не особисто ОСОБА_1 , а працівником поліції Сергієнком М.О. та повністю суперечать як поясненням ОСОБА_1 , даним у судовому засіданні, так і матеріалам відео на оптичному диску, що доданий у якості доказу.

Дані, вказані поліцейським ОСОБА_3 у своєму рапорті від 22.03.2022р. суперечать даним відео на оптичному диску, тому оцінюються судом критично.

Інших доказів вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема інших рапортів працівників поліції, пояснень свідків чи потерпілих надано не було.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України "Європейський суд вказав, що: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.»

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки додані до матеріалів справи докази викликають сумніви у своїй достовірності та прямо суперечать зазначеним у них даним, то не можуть бути взяті судом до уваги.

Незважаючи на твердження у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186266 від 22.03.2022р. про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, протокол не містить чіткого визначення виду стану сп`яніння відмову від якого інкриміновано ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять даних щодо чіткої відмови від проходження такого огляду, натомість містять відомості про згоду особи пройти запропонований огляд, тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186266 від 22.03.2022р., яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.О. Левченко