Дата документу 11.05.2022 Справа № 554/2924/22
Провадження № 3/554/1079/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 травня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, РНОКПП та інші відомості щодо особи ініціатором складення протоколу не надано

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

26 квітня 2021 року, о 21 годині, ОСОБА_1 за місцем свого мешкання ухилялася від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» щодо неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виражалося в тому, що в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови, оскільки в помешканні брудно, речі розкидані, відсутнє водопостачання, опалення пічне, відсутня приготована їжа та продукти харчування.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідно до якої відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується її особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 017257 від 26 квітня 2022 року (далі - Протокол), не з`явилася, заяви про відкладення розгляду справи не подала, у зв`язку з чим суд із врахуванням ст. 268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув справу за його відсутності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали справі додані до нього, суд приходить до висновку про доведеність вини останньої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, виходячи з наступного.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ініціатором складення протоколу надано до суду Протокол (а. с. 1), рапорт (а. с. 2 - 4), пояснення ОСОБА_1 (а. с. 5), повідомлення начальника СЮП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а. с. 6), повідомлення начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а. с. 7), відповідь директора Полтавського міського центру соціальних служб (а. с. 8 - 9), акт обстеження житлово-побутових умов (а. с. 10), копію паспорта ОСОБА_1 (а. с. 11), копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а. с. 12), ОСОБА_3 (а. с. 13), ОСОБА_4 (а. с. 14), ОСОБА_5 (а. с. 15), копії фотокарток з місця проживання малолітніх дітей (а. с.16 - 19).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

В той же час, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, яким і передбачений обов`язок батьків вчиняти певні дії щодо виховання своїх дітей.

Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків, в розумінні ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважається невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, які стосуються: 1) забезпечення належних умов життя; 2) навчання дітей; 3) виховання дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як слідує зі змісту Протоколу та матеріалів справи, доданих до нього ОСОБА_1 , будучи особою, яка має на вихованні малолітніх дітей (рідних та під опікою) та на яку законом покладено обов`язок щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей,за місцем мешкання ухилялася від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» щодо неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виражалося в тому, що в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови, оскільки в помешканні брудно, речі розкидані, відсутнє водопостачання, опалення пічне, відсутня приготована їжа та продукти харчування, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підтвердження вказаних обставин, ініціатором складення протоколу, додано акт обстеження житлово - побутових умов, відповідно до якого санітарно - гігієнічні норми проживання в будинку не задовільні, так як в будинку брудно, присутній неприємний запах, в кімнаті розкидані речі, на час перевірки діти були голодні, в той час як їх опікун ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 за місцем проживання вживала алкогольні напої, після чого дізналася, що донька ОСОБА_3 втекла з дому, а після її повернення на емоціях нанесла останній один ляпас, після чого сестра ОСОБА_7 й викликала поліцію.

Крім того, ініціатором складення протоколу до суду надано повідомлення директора Полтавського міського центру соціальних служб за результатами комісійного відвідування родини за адресою проживання в АДРЕСА_1 , яким було встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, в помешканні брудно, всюди сміття та присутній неприємний запах, велика кількість тварин з явними ознаками захворювання (лишай), приготована їжа відсутня. В будинку відсутні водопостачання та газ. Згідно з цим повідомленням сусіди, родичі та самі діти підтвердили факт постійного зловживання матір`ю ОСОБА_1 та її співмешканцем алкогольними напоями. Крім того, діти повідомили, що уже більше двох місяців не отримують освітніх послуг у зв`язку з відсутністю можливості навчатися онлайн. Тобто жінка, маючи на утриманні двох рідних дітей та чотирьох дітей, які в неї під опікою, взагалі ними не опікується та не забезпечує належним чином їх базові потреби, незважаючи на те, що отримує всі передбачені державною виплати на дітей, як опікун, а також проявляє до них жорстокість. Від запропонованого соціального супроводу жінка в категоричній формі відмовилася та повідомила, що не вважає за потрібне змінювати свій спосіб життя. Крім того, повідомила, що діти їй взагалі не потрібні і вона не проти того, щоб їх вилучили.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, судом в ході розгляду протоколу, поза розумним сумнівом, встановлено, що в діях правопорушниці ОСОБА_1 , які виразилися в ухиленні від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» щодо неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови, в помешканні брудно, речі розкидані, відсутнє водопостачання, опалення пічне, відсутня приготована їжа та продукти харчування, наявні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що згідно з ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушницю адміністративного стягнення, суд враховує характеристику її особи, ступінь вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, її ставлення до скоєного, і приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та необхідність накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією вказаної статті, вважаючи що це буде справедливе стягнення та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко