ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4441/22Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 33/817/245/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.162 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Касперського П. М. та свідка ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 18 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., з конфіскацією в дохід держави валютних цінностей в сумі 50 (п`ятдесят) доларів США, які знаходяться на зберіганні на депозитному рахунку УФЗБО ГУНП в Тернопільській області.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Повернуто ОСОБА_1 вилучені відповідно до квитанції №002706 та №002707 від 01.04.2022 кошти в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) доларів США та 300 (триста) євро, які знаходяться на зберіганні на депозитному рахунку УФЗБО ГУНП в Тернопільській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовольнити повністю із наведених у ній підстав, скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Вважає, що рішення місцевого суду прийнято з порушенням норм КУпАП, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з посиланням на докази, які, на думку захисту, є неналежними, недопустимими і в своїй сукупності не можуть вважатись достатніми для прийняття рішення у справі.

Вказує, що працівниками поліції щодо нього вчинена завідомо підготовлена провокація правопорушення, зокрема:

- він не займався на ринку купівлею чи продажем іноземної валюти;

- для того, щоб звернутись до нього із пропозицію обміняти валюту, ОСОБА_2 повинна була пройти велику кількість подібних і працюючих кіосків, проте вона цілеспрямовано підійшла саме до нього;

- на час, коли ОСОБА_2 підійшла до нього з пропозицією, поряд з кіоском вже очікувала група невідомих йому осіб, які потім представились працівниками поліції;

- ОСОБА_2 просила у нього купити у неї долари США, на що він її пояснив, що не займається торгівлею валюти. Після відмови вона звернулась із повторною пропозицією, зазначивши, що вона являється біженкою і їй потрібні гроші для закувлі ліків;

- при оформлені адміністративного протоколу працівники поліції зазначили про продаж 50 доларів США, проте ОСОБА_2 звернулась із проханням обміну стодоларової купюри.

Крім цього, в оскаржуваному рішенні місцевого суду зазначено, що на ОСОБА_2 нібито теж були оформлені якісь матеріали, і вона через це не могла діяти за пропозицією працівників поліції щодо провокації вчинення адміністративного порушення. Проте, на переконання захисника, цей факт не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи в місцевому суді.

Апелянт звертає увагу суду на те, що працівники поліції надали відеоматеріали, на яких зафіксовані окремі фрагменти події, яка мала місце 29.03.2022. На одному із відеозаписів видно, як один із працівників поліції повідомляє ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, що регулює порядок здійснення валютних операцій, і не більше. Що саме тримає в руках працівник поліції, не проглядається, озвучений лише короткий фрагмент тексту. При зачитуванні даного документу працівником поліції не повідомлено ні номер протоколу, ні будь-якої іншої інформації щодо фіксації адмінправопорушення.

На переконання апелянта, жодних належних чи допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, немає, з огляду на таке.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений з порушенням вимог ст. 252 КУпАП. В ньому внесено завідомо неправдивий запис щодо суми проданої ОСОБА_2 валюти, зокрема не 100, а 50 доларів США. При цьому не зазначено суті адміністративного правопорушення, а лише акт, який передбачає відповідальність за вчинення такого. В протоколі не відображено, що правопорушнику роз`яснювались його права та обов`язки, в тому числі право на отримання правової допомоги.

Письмові пояснення надані ним під психологічним тиском поліції, які не мали жодних законних підстав примусити його вивертати кишені для огляду, де знаходились його грошові збереження. Працівники поліції заявили, що якщо він не буде писати те, що вони йому говорять, то заберуть у нього всі вилучені в нього цінності. Здійснення на нього тиску працівниками поліції, на думку апелянта, свідчить про факт незаконного вилучення доларів США і євро, які він нібито видав добровільно.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, про те, що вона продала ОСОБА_1 50 доларів США, складається лише з декількох речень, які неможливо прочитати.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Касперського П. М, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення свідка ОСОБА_2 , доходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини другої статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, апелянта притягнули до адміністративної відповідальності за ст. 162 КУпАП. У цій постанові суддею зазначено, що ОСОБА_1 здійснив незаконний обмін валютних цінностей як засобів платежу.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлення відповідальності за порушення ними валютного законодавства встановлені Законом України Про валюту та валютні операції від 02.06.2018 №2473-VIII.

Відтак дана норма закону є бланкетною.

Бланкетна диспозиція це структурний елемент кримінально-правової норми, у якому безпосередньо лише абстрактно названі чи описані окремі ознаки елементів складу злочину, а для іх конкретизації (встаноівлення та розкриття змісту) міститься певною мірою виражене посилання (пряме чи опосередковане) до приписів інших галузей права, що формалізовані у законах та (або) інших нормативно-правових актах.

Дане твердження за аналогією стосується і справ про адміністративні правопорушення.

Відтак суддя вважає, що оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, що унеможливлює її віднесення до порушень валютного законодавства.

Отже, в цій постанові, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 162 КУпАП, що свідчить про протиправність такої.

З огляду на те, що суддею місцевого суду наведені обставини ураховано не було і це призвело до необґрунтованих належним чином висновків в його рішенні, суддя апеляційного суду дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення і задоволення скарги в частині визнання протиправною оскаржувану постанову.

Згідно із пунктом 1 частини першою статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і зобов`язаний прийняти лише одне з таких рішень:

1) залишити постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд;

3) скасувати постанову і закрити справу;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення та враховуючи, що на момент розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги частині закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становило 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., з конфіскацією в дохід держави валютних цінностей в сумі 50 (п`ятдесят) доларів США та стягнуто судовий збір скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 вилучені відповідно до квитанцій грошові кошти, а саме: за квитанцією №002706 від 01.04.2022 - 50 доларів США, за квитанцією №002707 від 01.04.2022 1 700 доларів США, за квитанцією №002708 від 01.04.2022 - 300 євро, які знаходяться на зберіганні на депозитному рахунку УФЗБО ГУНП в Тернопільській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба