Справа № 163/578/22
Провадження № 3/163/507/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0458/20500/22 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , касира-оператора ТОВ «Нова пошта», закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 19 липня 2016 року органом 6801, РНОКПП НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , яка 12 вересня 2019 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці для особистого користування ввезла на територію України автомобіль «БМВ 520», польський номерний знак НОМЕР_3 , кузов номер НОМЕР_4 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 60 днів, тобто до 11 листопада 2019 року, перевищила строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу більше ніж на 30 діб, що було виявлено 12 квітня 2022 року під час перетину нею кордону на митному посту «Устилуг» Волинської митниці, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилась, електронною поштою надіслала письмові пояснення, у яких заявила про визнання своєї вини у вчиненому правопорушенні, просила не застосовувати відносно неї стягнення у вигляді штрафу, а застосувати конфіскацію автомобіля, оскільки розмір штрафу є надто надмірним і постановить її сім`ю у вкрай скрутне матеріальне становище.

Представник ОСОБА_1 адвокат Лисенко Я.О. електронною поштою також надіслав письмові пояснення, у яких просив закрити провадження у справі за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Таку свою позицію обґрунтував тим, що Держмитслужба є власником Єдиної автоматизованої інформаційної системи, а користувачами цієї системи є посадові особи структурних підрозділів Держмитслужби, тому моментом виявлення правопорушення слід вважати 12 листопада 2019 року, оскільки станом на цю дату на підставі даних ЄАІС ДМС митниця мала у своєму розпорядженні інформацію про вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Від цієї дати минуло півтора роки, що є підставою для закриття провадження у справі.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти на останню стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України, стягнути судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена її надісланими письмовими поясненнями та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор", письмовим зобов`язанням про зворотнє вивезення транспортного засобу, письмовими поясненнями порушниці, службовою запискою інспектора митниці.

Цими доказами доведено факт ввезення ОСОБА_1 12 вересня 2019 року на територію України автомобіля «БМВ 520», номерний знак НОМЕР_3 (реєстрація Республіки Польща), кузов номер НОМЕР_4 , в режимі тимчасового ввезення в Україну для особистого користування на строк до 60 днів (до 11 листопада 2019 року) та не вивезення цього транспортного засобу за митну територію України у вказаний строк.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Частиною 4 статті 380 МК України визначено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В письмових поясненнях від 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 вказала, що зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля у встановлений строк не виконала через виявлення у жовтні 2019 року у чоловіка онкозахворювання і його оперування, у зв`язку із чим вимушена була здійснювати за ним постійний догляд. Крім цього, в подальшому автомобіль вийшов із ладу.

Проте, існування наведених обставин ОСОБА_1 жодним належним доказом не підтвердила, як і не надала доказів на підтвердження факту її звернення в митні органи із заявою про неможливість своєчасного вивезення автомобіля, хоча в силу взятого на себе зобов`язання повинна була і мала можливість це зробити, зокрема, шляхом надіслання відповідного повідомлення на електронну адресу митниці або уповноважити на це іншу особу.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б ОСОБА_1 виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, або ж звернутися до митного органу із заявою про обставини, що унеможливлюють такий реекспорт, у справі не встановлено.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення її від відповідальності.

Позиція про закінчення строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності побудована захисником Лисенком Я.О. на власному трактуванні норм митного законодавства і є помилковою з огляду на таке.

За змістом ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Факт ввезення ОСОБА_1 автомобіля на територію України мав місце 12 вересня 2019 року. Термін ввезення автомобіля визначено до 60 днів.

За таких обставин строк зворотного вивезення даного транспортного засобу збіг 10 листопада 2019 року, а з 11 листопада 2019 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Триваючими правопорушеннями є проступки, пов`язані з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Положенням про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України, затвердженим наказом ДМС України від 04 листопада 2010 року N 1341, визначено, що основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є, зокрема, інформаційна підтримка основних процесів діяльності митних органів під час виконання завдань та функцій, покладених на них законодавством України, з метою підвищення їх ефективності. До складу ЄАІС Держмитслужби входить автоматизована інформаційна система "Центр", яка вирішує ряд основних завдань, серед яких: обробка інформації з метою виявлення порушень митного законодавства під час митного контролю та пропуску товарів та інших предметів через державний кордон у пунктах пропуску.

Вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення було виявлено під час перетину нею державного кордону на митному посту "Устилуг" Волинської митниці за допомогою інформації з баз даних АСМО "Інспектор", ЄАІС 12 квітня 2022 року, тому з урахуванням вищенаведеного вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення.

Отже, підстави для застосування положень ч.1 ст.467 МК України по справі відсутні.

Санкція ч.6 ст.481 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Підстави для застосування конфіскації транспортного засобу, про що у заяві просить ОСОБА_1 , по справі відсутні через ненадання останньою доказів збереження автомобіля «БМВ 520», польський номерний знак НОМЕР_3 , кузов номер НОМЕР_4 , та достовірної інформації про його місця знаходження, тим паче, що вона вказувала на технічну несправність автомобіля.

Таким чином, враховуючи доведеність вини порушниці та передбачену законом санкцію, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З порушниці відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Штраф в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового зборуна рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь