Провадження № 3/554/53/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., розглянувши у приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №57507419 від 01.12.2021 року, слідує, що ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 25441, 50 грн. станом на 01.11.2021 року, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомляв.

Приймаючи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, розцінюю причину неявки як неповажну. У зв`язку з чим, вважаю можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить особистого підпису ОСОБА_2 або доказів отримання останнім його копії.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби в протоколі не зазначив, за який саме період ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Крім того, до протоколу не доданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони, адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Враховуючи те, що за своїм характером правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є триваючим, датою вчинення правопорушення є певний період, який розпочинається з моменту початку виконання об`єктивної сторони, тобто першої несплати яка входить в період заборгованості, і до дати нарахування державним виконавцем заборгованості по аліментам у сумі платежів понад шість місяців. Тобто датою вчинення правопорушення буде певний період несплати боржником аліментів, який чітко повинен бути зазначений в протоколі.

Вищевказане свідчить, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 є неконкретизованим, що в свою чергу позбавляє останнього права на захист від конкретного обвинувачення і є істотним порушенням.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали адміністративної справи, не містять доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, довідки-розрахунку заборгованості чи інших офіційних документів (листів, повідомлень) державного виконавця, у вигляді розписки чи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату. Тому, вважати боржника належно повідомленою про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про її ухилення від виконання судового рішення, суд не може.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що суду не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а відтак провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 183-1 ч.1, 245, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі за ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя : Троцька А.І.