Справа №: 941/1424/21
провадження №: 3/398/229/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" січня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - Нероди Л.М.,

за участі секретаря Шаповал І.Ф.,

прокурора Криворучка О.Є.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сонине Олександрійського району Кіровоградської області, проживає та зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з якої вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2021 року за №375/21, останній порушив вимоги ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність, згідно з вимогами ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Протокол містить інформацію, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 04.11.2020 року (оскільки це є датою несвоєчасного подання декларації).

Датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу 29.10.2021 року.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, (далі Декларація).

Подання декларацій здійснюється згідно із Законом України «Про запобігання корупції», шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави (далі - Реєстр).

Однак, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення лише 24.03.2021 року, тобто несвоєчасно.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що не мав умислу не подати декларацію.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за правопорушення, пов`язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

За приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 29.09.2020 року звільнений та був особою, на якого поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції».

З цих підстав, ОСОБА_1 зобов`язаний подати декларацію особи після звільнення (припинення діяльності), але зазначених дій він не виконав вчасно, тому суд приходить до висновку, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, у повній мірі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Ч. 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, пом`якшуючу обставину, якою є щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454 гривни).

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривни 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА