Справа № 699/414/22
Номер провадження № 3/699/344/22
ПОСТАНОВА

про повернення справи для належного оформлення

04.05.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитка С.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП гр. ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №515373 вбачається, що 03.04.2022 року о 18 год. 15 хв. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки та вчинив дії психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що потерпілими зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідком зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 03.04.2022 року близько 18 години до неї прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_1 та почав стукати у двері, почався конфлікт, так як він перебував у стані сп`яніння. Між ними виникла штовханина та скандал.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 03.04.2022 року він пішов на рибалку та, повертаючись додому, зайшов до своєї колишньої співмешканки щоб занести рибу, там до нього почали чіплятися теща та співмешканка. Він не хотів сварок і пішов додому. Він фізичної сили ні до кого не застосовував та нікого не чіпав.

Відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч.1 Закону України № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою , незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

У даному випадку, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки та вчинив дії психологічного характеру.

З фабули протоколу не простежується, які саме дії психологічного характеру вчинив ОСОБА_1 відносно потерпілих, та яка шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілих могла бути завдана чи була завдана внаслідок цих дій.

Суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб. Однак ці матеріали оформлені неналежним чином у встановленому законом порядку, що позбавляє суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі у відповідності з діючим КУпАП.

Урахувавши вимоги ст. 62 Конституції України, у якій зазначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, повинна бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, а також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення.

Керуючись ст. 256 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, що передбачене ч12 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути для належного оформлення до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свитка С.Л.