Справа № 761/4726/22
Провадження № 3/761/2190/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , документ, що посвідчує особу: ІД карта НОМЕР_1 від 29.06.2021, орган, що видав 8064, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду міста Києва з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 10.02.2022 (вх. №11811) надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.02.2022 №141, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду молодшого інспектора 2-ої категорії відділу режиму і охорони державної установи "Київський слідчий ізолятор", маючи спеціальне звання молодшого сержанта внутрішньої служби, відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, у 2020 році, припинивши виконання функцій держави, 23.05.2021 о 21:20 год. несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що ним подана декларація не своєчасно. Вказав на те, що причиною несвоєчасної подачі декларації слугувала його необізнаність про строки та порядок подачі такої декларації. При цьому, просив врахувати, що як тільки йому стало відомо про порушення, він одразу його усунув.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 виним та накласти на нього штраф в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, у розмірі 850,00 грн.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 , відповідно до наказу Державної установи "Київський слідчий ізолятор" від 04.10.2019 №158/ОС-19 ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором 2-ої категорії відділу режиму і охорони державної установи "Київський слідчий ізолятор".

Згідно наказу державної установи "Київський слідчий ізолятор"від 25.05.2020 №117/ОС-20 молодшого сержанта внутрішньої служби Подоляна Н.В., молодшого інспектора 2-ої категорії відділу режиму і охорони державної установи "Київський слідчий ізолятор", з 25.05.2020 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Таким чином, ОСОБА_1 , є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 даного Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та додається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого Рішенням Національного агентства №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно).

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 , 25.05.2020 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний був до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, подати в установленому частиною другою статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (після звільнення), лише 23.05.2021 о 21 год. 20 хв., а отже не своєчасно.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказане правопорушення відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановлювати і суб`єктивну сторону даного правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він з пропуском строку подав вищевказану декларацію, але вказав на те, що зробив це він неумисно, а через те, що раніше за нього цю роботу виконував інший працівник, та він своєчасно не розібрався із роботою сайту НАЗК.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя керується положеннями ст. 33 КУпАП, а тому враховує характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь вини. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння. Обставин, які б обтяжували його відповідальність, суддею не встановлено.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП, ураховуються узагальнення практики Судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено, проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На підставі викладено, з урахуванням того, що ОСОБА_1 вину визнав, у вчиненому розкаявся, при цьому суддею встановлено, що останній не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, оскільки декларація за 2020 рік ним була подана, відсутності обставин, які б обтяжували його відповідальність, що суттєво знижує суспільну шкоду вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а також те, що цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням, що є достатнім та адекватним скоєному засобом впливу, дозволяє досягти виховних та превентивних мір на майбутнє, одночасно забезпечуючи невідворотність реагування за кожне правопорушення, в тому числі за малозначне.

При цьому, суддею враховується, що положення ст. 22 КУпАП не мають застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, зокрема ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи застосування суддею положень ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 33-35, ч.2 ст. 172-6, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя О.С. Чайка