ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1178/21

Провадження № 33/4820/451/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 17 червня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 496 грн 20 коп.

За постановою судді, ОСОБА_1 18 червня 2021 року о 23 год. 40 хв. в смт. Ярмолинці по вул. Шевченка, 30, керував автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого допустив зіткнення із іншим автомобілем. Огляд на стан сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку на місці ДТП за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6810 із безперервною відеофіксацією, тест №887 від 19.06.2021, результат огляду становить 3,79 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ярмолинецького районного суду від 17 червня 2022 року, вказану постанову скасувати та провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Уважав, що постанова судді першої інстанції є необґрунтованою та невмотивованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилався на те, що він не заперечує про те що 18.06.2021 року вживав алкогольні напої, однак автомобілем не керував. Близько о 23 год. 40 хв. він разом зі своїми друзями знаходився у вказаному автомобілі, яким керувала його матір ОСОБА_1 і під час обгону автомобіля ВАЗ допустила зіткнення з ним і в шоковому стані продовжила рух свого автомобіля, зупинившись близько через 200 м від місця зіткнення. Відразу після зупинки автомобіля він з матір`ю вийшли з авто після чого зайняв її місце водія при цьому він автомобіль не заводив, ним керування не здійснював, двері автомобіля не зачиняв. В цей момент до них підійшов водій автомобіля ВАЗ і викликали поліцію. По приїзду працівників поліції взяв вину на себе за вчинення ДТП, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння і не усвідомлював настання наслідків. Стверджував, що докази які б доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у справі відсутні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений із поважних причин та за обставин наведених у заяві про поновлення строків апеляційного оскарження, підлягає поновленню.

Відповідно до клопотання ОСОБА_1 , справа апеляційним судом розглядається без його участі.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався.

Відповідно до положень п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції при перегляді справи.

Слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та огляду в даному випадку є саме особа, яка керувала транспортним засобом.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатися.

Суд першої інстанції не перевірив достовірність даних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відтак, висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не може відповідати фактичним обставинам правопорушення.

Проаналізувавши надані докази, можна прийти до висновку, що вони не повною мірою узгоджуються між собою.

Так, матеріали справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №163287 від 19 червня 2021 року, не містять інших вагомих та достатніх доказів на підтвердження факту саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Тому обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП неможливо встановити.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам, в тому числі поясненням правопорушника.

Уважаю, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, вважаю, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Як убачається, після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , яким було встановлено факт наявності такого сп`яніння, на нього відразу було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №163287 від 19 червня 2021 року за ч.2 ст.130 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №163288 від 19 червня 2021 року за ст.124 КУпАП.

По результатам розгляду вказаних матеріалів Ярмолинецьким районним судом (справа №689/1179/21) постановлено постанову від 23 лютого 2022 року, відповідно до якої провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП було закрито, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено суддею першої інстанції у судовому засіданні, ОСОБА_2 не бачив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Audi під час ДТП, в той час як мати ОСОБА_1 ОСОБА_1 стверджувала, що за кермом перебувала саме вона.

Також, факт перебування за кермом автомобіля під час ДТП ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, за таких обставин, на думку суду першої інстанції, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягало закриттю в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Наразі встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 апеляційною інстанцією не вбачається можливим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене підлягає закриттю апеляційною інстанцією провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 17 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.