Справа № 176/2561/21
Провадження №3/190/16/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Солод В.Ю.,

прокурора Пяткіна Є.Ю.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень, щодо запобігання корупції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міський голова Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 25 листопада 2020 року та 23 грудня 2020 року, обіймаючи посаду Жовтоводського міського голови, перебуваючи у приміщення Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, що розташована в м. Жовті Води, бульвар Свободи, 33 Дніпропетровської області, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час розгляду проекту рішень Жовтоводської міської ради «Про оплату праці міського голови» та «Про оплату праці міського голови, секретаря Жовтоводської міської ради, першого заступника міського голови, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Жовтоводської міської ради», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно він обіймає посаду Жовтоводського міського голови, проте 25.11.2020 року та 23.12.2020 року з метою запобігання конфлікту інтересів він не приймав участі у питаннях розгляду та голосування проекту рішень Жовтоводської міської ради «Про оплату праці міського голови» та «Про оплату праці міського голови, секретаря Жовтоводської міської ради, першого заступника міського голови, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Жовтоводської міської ради», про що повідомив під час процедури голосування та безпосередньо під час голосування. Вказані рішення були прийняті простою більшістю голосів присутніх на сесії депутатів та за відсутності його голосу. Під час пленарного засідання комісії ним, як міським головою були виконані вимоги ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» та вжиті заходи щодо врегулювання питання виникнення реального конфлікту. У зв`язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження по справі просив закрити.

Прокурор Пяткін Є.Ю. під час розгляду справи зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад корупційного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, в зв`язку з чим вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні зазначеного корупційного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшість депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП щодо підстав адміністративної відповідальності, у сукупності з приписами Закону України "Про запобігання корупції", вважаю за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог законодавства стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах саме реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча стаття 28 Закону України "Про запобігання корупції" про порушення вимог якої зазначено в адміністративному протоколі стосовно ОСОБА_1 , передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає лише за умови прийняття рішення в умовах саме реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до п.1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року №839, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії рішення першої сесії VIII скликання Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 1-1/ VIII від 25 листопада 2020 року «Про визнання повноважень Жовтоводського міського голови ОСОБА_1 » останнього обрано Жовтодським міським головою/а.с.15/.

25 листопада 2020 року ОСОБА_1 на засіданні першої сесії VIII скликання Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування/а.с.16/.

Відповідно до копії протоколу № 2/1 першого пленарного засідання чергової 2-ї сесії Жовтоводської міської ради VIII скликання Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 25 листопада 2020 року та аудіозапису пленарного засідання при розгляді питання «Про оплату праці міського голови» міський голова ОСОБА_1 участі у голосуванні не приймав/а.с.17-19, 29/.

З копії рішення Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання від 25 листопада 2020 року вбачається, що міському голові ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 15900 грн., надбавку у розмірі 50 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування/а.с.26/.

Відповідно до копії протоколу № 1/1 першого пленарного засідання чергової 3-ї сесії Жовтоводської міської ради VIII скликання Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року та відеозапису пленарного засідання при розгляді питання «Про оплату праці міського голови, секретаря Жовтоводської міської ради, першого заступника міського голови, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Жовтоводської міської ради» міський голова ОСОБА_1 участі у голосуванні не приймав/а.с.2-25, 30/.

З копії рішення Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання від 23 грудня 2020 року вбачається, що міському голові ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 15900 грн., надбавку у розмірі 50 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування; одноразому матеріальну допомогу на оздоровлення; одноразову матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань; щомісячне преміювання не менш як 10% посадових окладів передбачених на преміювання у кошторисі виконавчого комітету Жовтоводської міської ради та економії фонду оплати праці/а.с.28/.

При цьому, відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадові особи одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень. Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених цією постановою, і схем посадових окладів.

Пунктом 6 постанови КМУ № 268 встановлено, що преміювання голів місцевих рад, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Згідно абз.2 п.п.2 п.2, абз.2 п.6 постанови КМУ від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», яка регулює питання щодо умов оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування, встановлено, що конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу. Преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

При цьому, суд вважає, що отримання грошової винагороди у формі зарплати та її складових премії, надбавки, за своєю суттю не може виступати мотивом вказаного вище правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом», законодавчо закріплене у ст. 43 Закону України, а згідно ч.1 і ч.2 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про заробітну плату» структура зарплати складається з основної зарплати (це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової зарплати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Голова міської ради має право на оплату праці на тих же умовах, що й інші посадові особи місцевого самоврядування. Єдина особливість, що установлена для формування заробітної плати голови міської ради це необхідність прийняття рішення відповідною радою про зазначені виплати. Проте постанова КМУ № 268 від 09.03.2006 року не встановлює порядку та умов прийняття таких рішень відповідними радами.

Таким чином, безспірним та неспростовним є той факт, що міський голова має право на отримання заробітної плати за виконання покладених на нього функцій, в тому числі на преміювання в межах фонду оплати праці.

Таке преміювання не є додатковим видом преміювання, а є складовою частиною заробітної плати передбаченої Постановою КМУ

Тобто нарахування коштів, яке ставиться в провинну ОСОБА_1 належить йому на законних підставах, визначення умов оплати праці міському голові ОСОБА_1 відбувалось на підставі рішення Жовтоводської міської ради, участі в голосуванні за яке ОСОБА_1 не приймав, визначення умов оплати праці міському голові здійснювалось у межах видатків на оплату праці.

Окрім цього, під час засідання ОСОБА_1 виконав вимоги ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" та вжив заходів щодо врегулювання питання виникнення реального конфлікту, заявивши в усній формі проте, що з питань його оплати праці не голосуватиме.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б беззаперечно свідчили, що при прийнятті рішення Жовтоводською міською радою про оплату праці міського голови ОСОБА_1 його ймовірний приватний інтерес суперечив його службовим повноваженням і це вплинуло на його об`єктивність та неупередженість при прийнятті такого рішення, або такими, що завдали шкоди інтересам служби та органу місцевого самоврядування, який він очолює.

У даному випадку також, зважаю на приписи статті 62 Конституції України, де обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративні правопорушення, вважаю, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1 ст.172-7 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - закрити, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через П`ятихатський районний суд.

Суддя Ю.В. Фирса