КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №33/824/1096/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда другої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 411286 від 03.12.2021 року - 03 грудня 2021 року о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції та шарпав їх за формений одяг, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року і провадження у справі закрити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було не вірно визначено місце вчинення правопорушення, оскільки в протоколі зазначено адресу його проживання, а в оскаржуваній постанові вказано, що місце скоєння правопорушення є громадським. Зазначає, що з відеозапису вбачається, що на проїжджій частині дороги відбувалась його розмова із працівниками поліції щодо не освітлення державних номерних знаків його автомобіля, а нецензурно він висловився на тротуарі біля воріт його домоволодіння, тобто не в громадському місці. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що нецензурна лайка висловилась у одному слові, яке не було адресовано працівникам поліції. Звертає увагу суду, що його діями не було порушено громадський порядок та спокій громадян.

У судове засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Босенко Ю.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не з`явились, просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАПє формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні ст. 173 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 411286 від 03.12.2021 року - 03 грудня 2021 року о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції та шарпав їх за формений одяг, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП;

- у копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 411285 від 03.12.2021 року - 03 грудня 2021 року о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських, а також після вимоги поліцейського залишатись на місці, сів за авто та здійснив рух в невідомому напрямку, чим здійснив злісну непокору законній вимозі або розпорядження поліцейського, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП;

- у копії протоколу про адміністративне правопорушення БАА №471673 - 03 грудня 2021 року о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, здійснював рух на ТЗ Renault ДНЗ НОМЕР_2 та при цьому не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП;

- у рапорті поліцейського від 03.12.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурно в бік поліцейських;

- на відеозаписах із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм ст. 173 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженими судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 03.12.2021 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису вбачається, що на проїжджій частині дороги відбувалась його розмова із працівниками поліції щодо не освітлення державних номерних знаків його автомобіля, а нецензурно він висловився на тротуарі біля воріт його домоволодіння, тобто не в громадському місці, а також те, що його діями не було порушено громадський порядок та спокій громадян, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки при спілкуванні з поліцейськими, які поводили себе без будь-яких провокативних проявів, цілком ввічливо та спокійно, не маючи на меті образити його, чи завадити у пересуванні автомобіля, на якому він приїхав у двір, проявив очевидну агресію до останніх, без жодних приводів, при цьому така агресія супроводжувалась абсолютно грубим, зверхнім, нетактовним зверненням на адресу патрульних, в тому числі із голосним у пізній час доби застосуванням ненормативної лексики образливого характеру, незважаючи на присутність в дворі будинку, окрім водія авто таксі і інших сторонніх осіб. При цьому, суд правильно врахував, що неадекватний прояв агресії та зверхнього відношення до працівників патрульної поліції, особливо в присутності інших осіб, є вкрай неприйнятним та в цілому недопустимим, оскільки у такий спосіб проявляється зневажання до інститутів держави, які покликані захищати суспільство від проявів порушення закону та загальноприйнятих правил співжиття.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було не вірно визначено місце вчинення правопорушення, оскільки в протоколі зазначено адресу його проживання, а в оскаржуваній постанові вказано, що місце скоєння правопорушення є громадським, а також те, що нецензурна лайка висловилась у одному слові, яке не було адресовано працівникам поліції, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 діючи умисно спілкувався з працівниками поліції із застосуванням нецензурної лексики та висловлювань, що порушують загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, принижують людську гідність у громадському місці.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119,00 грн., відповідає обставинам справи, вимогам ст. 173 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко