Справа № 130/561/22
Провадження № 33/801/312/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Полігаса В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

В протоколі серії ААБ № 321548 від 5 березня 2022 року, складеного поліцейським СРПП Жмеринського РВП Ягнишем А.В., вказано, що 5 березня 2022 року, о 18 год 40 хв, на автодорозі М-21, біля села Слобода-Носковецька, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря Жмеринської ЦРЛ, що підтверджує висновок на стан сп`яніння №69 від 5 березня 2022 року.

Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Додатковою постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 00 коп.

На таку постанову 15 квітня 2022 року особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, вина у вчиненні правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. Огляд проведено всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Полігас В.М апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321548 від 5 березня 2022 року, який був складений в 19 год 00 хв, 5 березня 2022 року о 18 год 40 хв на автодорозі М-21, біля села Слобода-Носковецька водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря Жмеринської ЦРЛ, що підтверджує висновок на стан сп`яніння №69 від 5 березня 2022 року. У протоколі поставили підписи свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у стрічці пояснення вказав пояснення надам в суді.

Згідно з актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений в зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою приладу Алкофорт 307, результати огляду на стан сп`яніння 0,86 %. У стрічці з результатами згоден, ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 5 березня 2022 року вони були запрошені в якості понятих під час того, як ОСОБА_1 проходив освідування на стан алкогольного сп`яніння в Жмеринській ЦРЛ, результат тесту 0,86 %.

Крім того, в судовому засіданні був оглянутий відеодиск, в ході огляду якого видно, що відеозапис проводився в приміщенні Жмеринської центральної районної лікарні, прилад для продування ОСОБА_1 надавала медична сестра, проте на відео видно, що біля них стояла лікар ОСОБА_4 , яка підписувала висновок та була допитана в якості свідка в судовому засіданні і підтвердила обставини проведення огляду. На відео видно, як на запитання поліцейського чоловік відповідає, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , випив самогону, оскільки у них був похорон, а потім керував автомобілем. На запитання чи визнає себе винним відповів,- звичайно.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно установлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився не безпосередньо лікарем, а медичною сестрою в присутності лікаря, що є порушенням пункту 3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до якого огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

У вирішенні питання про справедливий судовий розгляд Європейський Суд з прав людини застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Водночас, Європейський Суд з прав людини виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними, прикладом чого є Постанова Європейського Суду з прав людини у справі «Хан проти Сполученого Королівства» від 12 травня 2000 року.

Аналізуючи вище зазначене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що проведення медичного освідування ОСОБА_1 не безпосередньо лікарем, а медичною сестрою в присутності лікаря слід визнати прийнятним, тому що загалом винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю підтверджена при розгляді справи в суді.

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони базуються на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин