Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 755/8124/20
Номер провадження 33/824/1316/2022
Головуючий у суді першої інстанції О.М. Козачук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
17 травня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді від 06.08.2020, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м.Києва від 06 серпня 2020 року, посилаючись на те, що такий строк було пропущено з поважних причин.

Як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Майоров М.В. посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова у порушення вимог ст.285 КУпАП судом першої інстанції йому не направлялася. Про постанову судді від 06.08.2020 йому стало відомо лише 17.12.2021 коли він з`явився до суду з метою ознайомитися із матеріалами справи та дізнатися про прийняту судом постанову. Вказує на те, що наявна у матеріалах справи розписка про отримання ним постанови складена власноручно ним до підпису проставленого біля дати 21.08.2020, сам підпис проставлений від його імені іншою особою, що є, на думку заявника, очевидним. Таку розписку він написав на вказівку працівника суду, проте постанову не отримував 21.08.2020, договір з адвокатом розірвав. Зауважив, що жодне українське законодавство не примушує його постійно перевіряти наявність постанови, ходити до суду, цікавитися рухом справи та інше. Натомість за результатами розгляду справи суд повинен направити на його адресу постанову або вручити її під розписку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особи, визначені ст.294 КУпАП,розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП Дніпровським районним судом м.Києва винесено 06 серпня 2020 року постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн, з позбавленням права керування всіма транспортними засобами на строк один рік. У постанові зазначено строк і порядок її оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 направив поштовим відправленням до суду першої інстанції лише 23.12.2021, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга ОСОБА_1 містила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, поважність причин пропуску якого ОСОБА_1 мотивував тим, що він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і не брав участь у розгляді справи. Довідки про нібито направлення йому sms-повідомлень працівником суду самому від себе ставить під сумнів і стверджує, що не міг отримати sms-повідомлення, оскільки таку функцію в телефоні вимкнув. До того ж, таке повідомлення не можна вважати належним, оскільки відповідно до п.2 Порядку направлення учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді sms-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 73 від 01.06.2013, текст судової повістки може бути направлений судом учаснику sms-повідомленням тільки після надання їм в суд відповідної заявки. Така заявка ним не подавалась. Про прийняте рішення дізнався лише 17.12.2021, коли прибув до суду, щоб ознайомитися з матеріалами справи. Що стосується його заяви про видачу копії постанови, датованої 18.08.2020, то він відвідував суд 18.08.2021, щоб дізнатися про наслідки розгляду справи, і написав таку заяву за вказівкою працівників суду, які сказали прийти за копією постанови через 3 дні. Але коли він прийшов через 2 дні, йому сказали дописати, що копію постанови він отримав 21.08.2020, що він і зробив, бо в іншому випадку, сказали, копію не дадуть. Однак підпис за цим записом йому не належить, що можна встановити шляхом його порівняння з іншими його підписами. Договір з адвокатом, дані про якого містить справа, розірвав, а тому тільки після ознайомлення зі справою дізнався, що адвокат подавав документи. Також зауважує, що законодавство не примушує його перевіряти наявність постанови, оскільки згідно з ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено. Ніяких листів з копією постанови він не отримував, на пошту вони не надходили, що свідчить про те, що постанови не існувало станом на поточну дату.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо нього відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_1 . В обґрунтування прийнятого судового рішення апеляційним судом було зазначено, що останнім не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд дійшов висновку, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. Та дійсно, всупереч вимогам ст.285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів після закінчення розгляду справи ОСОБА_1 не вручалася і не надсилалася. Однак про те, що ОСОБА_1 вже станом на 18.08.2020 достовірно володів інформацією, що рішення за наслідками розгляду справи прийняте, свідчить його заява від 18.08.2020 та його власноручний запис в заяві про отримання копії постанови 21.08.2020. Твердження про те, що ці дати він поставив за вказівкою працівників суду, коли прибув 18.08.2021, які відмовлялися в іншому випадку видати йому копію постанови, і що на той час постанови не існувало, є абсурдними і спростовуються відміткою про реєстрацію заяви в канцелярії 18.08.2020. Крім того, вже 07.08.2020 постанова була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень і оприлюднена в ньому 10.08.2020.

Постанова апеляційного суду від 17.01.2022 була направлена ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку 21.01.2022.

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 повторно подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2020 у справі №755/8124/20, яка містить клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції. Вказане клопотання містить ідентичні за змістом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови від 06.08.2020. Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, оскільки клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2020 уже вирішено постановою Київського апеляційного суду від 17.01.2022 і нових доводів, які б підтверджували існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження Дніпровського районного суду м.Києва від 06.08.2020 в повторній апеляційній скарзі не вказується, тоді як повторна подача апеляційної скарги з метою домогтись перегляду остаточного рішення, яке вже набрало законної сили, з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, є порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п. 1 ст. 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»), то у задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2020 слід відмовити.

Таким чином, оскільки закон імперативно визначає строк на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 294 КУпАП) і такий строк ОСОБА_1 пропустив без поважних на те причин, виходячи з того, що повторно заявивши клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, яке вже вирішено апеляційним судом і по якому рішення апеляційного суду набрало законної сили є порушенням принципу «res judicata», повторно подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Крім того апеляційний суд зазначає, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м.Києва від 06.08.2020, про що ставить питання ОСОБА_1 , не має, а тому у задоволенні клопотання про поновлення такого строку слід відмовити, у зв`язку із чим апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м.Києва від 06 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 06 серпня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Поливач