Справа №: 148/477/22
Провадження №: 3/148/354/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

за участю правопорушника ОСОБА_1

свідка ОСОБА_2

захисника Кравець В.А.

розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024181 від 10.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме, що він 10.04.2022 о 14:15 год. в м. Тульчині по вул. Гагаріна керував автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вини у вчиненні даного правопорушення не визнав і пояснив, що йому належить автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_1 , проте 10.04.2022 в м. Тульчині по вул. по вул. Гагаріна автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння не керував. Зранку, 10.04.2022 перебуваючи у місті по справах він відчув різкий біль у серці та зустрівши свого знайомого ОСОБА_3 попросив, щоб той на його автомобілі відвіз його до дому, оскільки сісти за кермо не має сили. Сівши на заднє сидіння свого автомобіля, а ОСОБА_4 за кермо вони поїхали. Проїжджаючи біля магазину ОСОБА_5 , який був за кермом його автомобіля сказав, що йому потрібно сходити до магазину і зупинивши автомобіль ОСОБА_4 пішов до магазину, він залишився чекати його в автомобілі. Через хвилин 5 після того як ОСОБА_4 пішов до магазину під`їхали працівники поліції. Зупинившись позаду його автомобіля, поліцейський підійшов до нього та сказав вийти з автомобіля, вийшовши з автомобіля поліцейський повідомив, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він йому повідомив, що як він може керувати автомобілем, якщо він сидить на задньому сидінні автомобіля, а за кермом був його знайомий, який на даний час знаходиться в магазині, а він його чекає. Проте всі його пояснення працівник поліції не брав до уваги і склав відносно нього протокол за вчинення адміністративного правопорушення за порушення ст.. 130 ч.1 КУпАП. Вважає, дії працівника поліції за керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не правомірними, а притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення безпідставним.

Захисник правопорушника, адвокат Кравець В.А., в судовому засіданні вказала на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та подала клопотання про закриття провадження в справі на підставі ст. 247 ч. 1 п.1 КУпАП. При цьому також вказала на порушення зі сторони працівників поліції вимог КУпАП щодо складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, а також щодо проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, вказала, що наданий відеозапис, не може бути належними та допустимими доказами, так як не відповідає матеріалам справи та проведений з порушенням вимог законодавства.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 10.04.2020 біля 11 години в центрі міста Тульчина він зустрів свого знайомого ОСОБА_6 . ОСОБА_4 йому повідомив, що погано себе почуває і поросив відвезти його додому, бо сам сісти за кермо не зможе, на що він погодився. Проїжджаючи біля магазину він запитав ОСОБА_7 чи можна на пару хвилин зупинитися біля магазину, бо йому потрібно до магазину. Зупинившись він пішов до магазину, а ОСОБА_4 залишився чекати його в машині. Вийшовши з магазину він побачив, що ні ОСОБА_7 ні його автомобіля не має. Він почав телефонувати ОСОБА_7 , але він не відповідав на дзвінок, тоді він пішов до дому.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 10.04.2022 (а.с. 2), направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд не проводився (а.с.3), СD диском з відеозаписом, який належить Тульчинському РВП (а.с.5), приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024181 від 10.04.2022, (а.с.2), на переконання суду за своїм змістом не відповідає вимогам ст. ст. 251, 256 КУпАП, оскільки зазначена у протоколі інформація не відповідає долученим до матеріалів справи документам, Оглянутий відеозапис, який долучений до матеріалів справи на переконання суду не відповідає вимогам ст.. 251 КУпАП, оскільки не містить доказів саме керування автомобілем водієм ОСОБА_1 10.04.2022 о 14:15 год. по вул. Гагаріна в м. Тульчині в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 266 ч.ч. 2-6 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. До закладу охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, особа щодо якої є підстави вважати, що вона керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, направляється впродовж двох годин з моменту встановлення підстав для проведення такого огляду лише у разі її незгоди з проведенням огляду на місці зупинки транспортного засобу чи з його результатами, огляд проведений з порушенням цих вимог вважається недійсним.

Відповідно до пунктів другого, четвертого, шостого розділу 1 Інструкції про по-рядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку ). Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами вказаної вище Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові ( пункт сьомий Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ).

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 , працівником поліції в повній мірі не дотримано вимог ст. ст.. 251, 256, 266 КУпАП. Зокрема, достовірно не встановлено факт керування автомобілем водієм ОСОБА_1 10.04.2022 в стані алкогольного сп`яніння. Дії працівників поліції не відповідають вимогам Інструкції, КУпАП та нормативно-правовим актам зазначеним вище.

Суд приймає до уваги покази опитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який вказав про те, що 10.04.2022 він керував автомобілем,який належить ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівником поліції не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не грунтується.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ст. 129 п. 2 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно ст.. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В зв`язку з відсутністю об`єктивних доказів у справі, суд позбавлений можливості встановити винність чи невинність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

З урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, захисника, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, тому провадження по справі відлягає закриттю на підставі п. 1, ч. 1, ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 130, 247 п.1, 245, 251, 256, 280, 284, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: