ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 672/50/22

Провадження № 33/4820/204/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., захисника Олійника О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду від 16 лютого 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Городоцького районного суду від 16 лютого 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, адміністративному стягненню протягом року не піддавався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) в дохід держави.

За постановою суду 29.12.2021 о 00 год. 10 хв. в м.Городок Хмельницького району Хмельницької області по вул. Київській поблизу будинку № 18 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НІСАН Ікстреір, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810» та в КНП «Городоцька МБЛ» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що у вказаний у протоколі день та час транспортним засобом не керував, працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки.

Крім того зазначає, що працівники поліції порушили порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння та відеозапис, наявний в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом, адже відео зняте на особистий мобільний телефон.

Посилається і на те, що в матеріалах справи та у протоколі відсутні посилання на технічні засоби відеозапису, що використовували поліцейські та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що він вчинив вищевказане правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Олійника О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29.12.2021;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- даними диску з відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він у вказаний у протоколі день та час не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Не заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було роз`яснено права, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення, останній від підпису у відповідній графі відмовився.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відеозапис обставин події є недопустимим доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, за допомогою якого він здійснювався, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, якою не передбачено обов`язковість зазначення відомостей про технічний засіб.

Тому, підстави для визнання відеозапису обставин події недопустимим доказом - відсутні.

Не можуть бути задоволеними і вимоги апеляційної скарги про те, що відео працівниками поліції було зняте на мобільний телефон.

Так, дійсно в матеріалах справи наявний відеозапис, який лише розпочатий за допомогою телефону, однак в подальшому відеофіксація вчиненого правопорушення здійснювалася за допомогою нагрудних камер поліцейського, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Що стосується того, що відеозапис, наявний в матеріалах справи не є безперервним, тому такий не може бути належним доказом у справі, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Більше того, на відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2022 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук