ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/113/22 Справа № 215/7651/21 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Дніпро

суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 11.11.2021 о 13.08 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_1 біля будинку №21 по вул. А. Головка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, розширені зіниці очей. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмовився від проходження медичного огляду у зв`язку з тим, що працівниками поліції був порушений порядок проходження на стан сп`яніння, оскільки фактичних підстав вважати, що він перебував в алкогольному стані взагалі не було; не було запропоновано пройти тест на місці зупинки з використанням газоаналізатора "Драгер"; працівниками поліції не роз`яснено його процесуальних прав.

Вказує, що одним із доказів, який спростовує ствердження поліцейського стосовно наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння є медичний висновок.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості висновку суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що ґрунтуються на фактичних даних, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Як слідує з постанови суду першої інстанції, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження встановленого законом, медичного огляду на стан сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень свідків, рапорту працівника поліції, направленням на огляд до закладу охорони здоров`я.

Однак, такий висновок суду є сумнівним, оскільки не узгоджується з доказами у справі.

З матеріалів справи слідує, що у працівників патрульної поліції виникла підозра стосовно того, що апелянт керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, однак це твердження апеляційний суд вважає необ`єктивним та необґрунтованим.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, розширені зіниці очей).

Однак, дані ознаки сп`яніння, які встановила уповноважена особа поліції та зафіксувала їх в протоколі про адміністративне правопорушення, носять сумнівний характер з огляду на переглянутий відеозапис з місця події.

Так, з відеозапису не можливо однозначно вказати, що у ОСОБА_1 вбачається різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, розширені зіниці очей.

Окрім того, ОСОБА_1 , вважаючи себе законослухняним громадянином та будучи незгодним з тим, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вирішив спростувати твердження працівників поліції про те, що він під час зупинки, перебував в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння і звернувся до медичного закладу, з метою добровільного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

До апеляційної скарги долучено висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2034, виданого Комунальним підприємством "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР" від 29.11.2021 року, з якого слідує, що у ОСОБА_1 оглянутого 11.11.2021 року о 14 годині 50 хвилини ознак сп`яніння не виявлено.

Місцевий суд, розглядаючи справу без участі ОСОБА_1 , не повно дослідив матеріали справи, а також, таким чином, порушив право останнього на захист.

Крім того, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 вживає наркотичні засоби у справі, не має.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у уповноваженої особи поліції не було вагомих підстав направляти апелянта на медичний огляд щодо встановлення сп`яніння.

Вказані фактичні обставини справи свідчать про безпідставність дій уповноваженої особи поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо водія ОСОБА_1 .

Отже, апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь.

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується вищенаведеними доказами, в їх сукупності.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а відтак відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун