Справа № 308/5309/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., захисника адвоката Шпуганича В.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/443/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шпуганича В.П. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , водій ТОВ «Транс Вуд», визнаний винним у порушенні митних правил за ч.6 ст.481 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З протоколу про порушення митних правил № 0488/30500/21 від 09.04.2021 та постанови судді від 09.06.2021 вбачається, що 09.04.2021 о 16 год. 06 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК - вантажна), митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав сідельний тягач марки «MAN TGX», VIN-код № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 з напівпричіпом марки «LEGRAS» реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_3 VIN-код № НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , який прямував з Словаччини до України, без вантажу.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок походження митного контролю по каналу «червоний коридор». До митного контролю ОСОБА_1 , було подано закордонний паспорт НОМЕР_5 від 17.10.2019.

Під час здійснення митного контролю в результаті спрацювання орієнтування №2803/7.7-28-01/55 від 02.04.2021 Автоматизованої системи аналіз та управління ризиками встановлено, що відповідно до інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспорті засоби» «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної інформаційної автоматизованої системи Держмитслужби України встановлено, що ОСОБА_1 , 06.07.2019 ввіз на митну територію України транспортний засіб комерційного призначення марки - вантажний напівпричіп (р.н. НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_7 , країна реєстрації Республіка Словаччина) в режимі «тимчасове ввезення» строком до 20 діб. Тобто, вищевказаний причіп повинен був бути вивезений з митної території України до 26.07.2019.

-2-

У період з 06.07.2019 по 09.04.2021 документів щодо продовження терміну доставки транспортного засобу - напівпричіп (р.н. TV337YG, кузов НОМЕР_8 , країна реєстрації Республіка Словаччина) внаслідок дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу ОСОБА_1 або уповноважена ним особа, не надали, в будь-яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертались.

Від надання пояснення ОСОБА_1 відмовився, згідно ст.63 Конституції України.

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 09.04.2021 відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив строк зворотного вивезення транспортного засобу комерційного призначення - напівпричіп до вантажного автомобілю, більше ніж на тридцять діб, що призвело до порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481МК України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Шпуганич В.П. порушують питання про скасування постанови Ужгородського міськрайонного суду від 09.06.2021 та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказують на те, що ОСОБА_1 не визнає вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, а тому вважає постанову суду необґрунтованою, висновки в ній про наявність складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи. Вважають, що станом на 26.07.2019 диспозиція ст.481 МК України не передбачала відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України, оскільки зміни до статті 481 МК України, на підставі Закону України № 2612-VІІІ від 08.11.2018, набрали чинності 22.08.2019, яка стала містити у собі 6 частин. Враховуючи наведене, а також з урахуванням положень ст.58 Конституції України, вважають, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України,оскільки вчинене ним діяння станом на 26.07.2019 не визнавалось законом як адміністративне правопорушення. Така судова практика є прийнятною в багатьох судах України, яка, на думку сторони захисту, відповідає ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

-3-

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_1 адвоката Шпуганича В.П., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи та протоколу про порушення митних правил № 0488/30500/21 від 09.04.2021, перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що ОСОБА_1 06.07.2019 ввіз на митну територію України транспортний засіб комерційного призначення марки - вантажний напівпричіп (р.н. НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_7 , країна реєстрації Республіка Словаччина) в режимі «тимчасове ввезення» строком до 20 діб. Тобто, вищевказаний причіп повинен був бути вивезений з митної території України до 26.07.2019.

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 09.04.2021 відсутня.

Окрім того, у період з 06.07.2019 по 09.04.2021 документів щодо продовження терміну доставки транспортного засобу - напівпричіп (р.н. НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_8 , країна реєстрації Республіка Словаччина) внаслідок дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу ОСОБА_1 або уповноважена ним особа, не надали, в будь-яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертались.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив строк зворотного вивезення транспортного засобу комерційного призначення - напівпричіп до вантажного автомобілю (гр.України ОСОБА_1 ) більше ніж на тридцять діб, що призвело до порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481МК України.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

-4-

У відповідності до ч.2 ст.380 МК України: транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів, та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

У відповідності до ч.6 ст.481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч.6 ст.481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказами.

Факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.380 МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу вантажного напівпричепу (р.н. TV337YG, кузов НОМЕР_7 , країна реєстрації Республіка Словаччина), в режимі тимчасового ввезення, підтверджується доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0488/30500/21 від 09.04.2021, електронним витягом АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України станом на 09.04.2021, доповідною запискою головного державного інспектора відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби В.Оравської від 09.04.2021 та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч.6 ст.481 МК України.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Оравська В.І., яка склала протокол про порушення митних правил, була упередженою при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що в неї були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про її зацікавленість у результатах розгляду справи, на

-5-

такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла у межах наданих їй повноважень.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував і відсутність у матеріалах справи доказів про вжиття ОСОБА_1 будь-яких заходів, спрямованих на вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції в матеріалах справи відсутні докази про наявність обставин, передбачених ст.460 МК України, із настанням яких передбачені ст.481 цього Кодексу діяння, не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, а також дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України.

Станом на 09.04.2021 ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль за межі митної території України не вивіз, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було.

ОСОБА_1 перевищив строк зворотного вивезення вищевказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року більше ніж на 30 діб, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на митну територію України 26.07.2019, стаття 481 МК України не передбачала відповідальності за ч.6, а отже ОСОБА_1 не може нести відповідальність з огляду на положення ст.58 Конституції України, є помилковими.

Бездіяльність у виді не вивезення транспортного засобу за межі митної території України є триваючим правопорушенням, яке пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень МК України, окрім іншого, визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22.08. по 31.12.2019 включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

У даній справі порушення митних правил виявлено 09.04.2021, на час дії статті 481 МК України в редакції від 22.11.2018, а тому бездіяльність ОСОБА_1 правильно розцінена як правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України, в редакції закону, що діяв на момент виявлення правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шпуганича В.П. на те, що дана норма не має зворотної дії в часі, суперечить теорії права та змісту ст.3 МК України, ст.8 КУпАП, згідно якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За правилами статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судами.

-6-

Триваючими визнаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому його дії кваліфікуються за ч. 6 ст.481 МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення. У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що застосування в цій справи ч.6 ст.481 МК України (в редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018) порушує закріплений у ст.58 Конституції України принцип зворотної дії закону в часі є необґрунтованими, оскільки вказана норма МК України розповсюджується на діяння, скоєне і виявлене після набрання нею чинності (пряма дія закону в часі).

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень

Однак, як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги закону судом першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення дотримані не були, що призвело до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, майновому стану.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з постанови, при накладенні стягнення, суддя врахував характер скоєного, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан та призначив стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке, на думку судді, відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував у повній мірі той факт, що накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170000 грн., покладає на останнього «індивідуальний надмірний тягар», значно перевищує вартість ввезеного транспортного засобу, та не може бути застосоване у даному випадку.

Частиною 6 статті 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. За вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України, передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

-7-

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що предмет порушення митних правил - вантажний напівпричіп (р.н. TV337YG, кузов НОМЕР_7 , країна реєстрації Республіка Словаччина) збережений у цілісному вигляді, що підтверджується Звітом про оцінку майна від 16.07.2021 відповідно до якого вартість напівпричіпа складає 64324 грн, а також фотосвітлинами напівпричіпа, тобто відсутні обставини, які б унеможливили конфіскацію транспортного засобу, апеляційний суд вважає за можливе змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шпуганича В.П. підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.6 ст.481 МК України.

Керуючись ст.ст.527-530 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шпуганича В.П. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2021,щодо ОСОБА_3 в частині накладення стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_3 за ч.6 ст.481 МК України адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу комерційного призначення марки - напівпричепа реєстраційний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_8 , країна реєстрації Республіка Словаччина.

В решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2021, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: