КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1037/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м.Києва від 11 листопада 2021 року, ухвалену суддею Касьян А.В.

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Оболонського районного суду Києва від 21 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 170 гривень . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в рахунок держави в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, 01.12.2021 року ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить провадження по справі закрити у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення та обмежитися усним зауваженням.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в апеляційній інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з тих підстав, що викладені в ній.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що 17 жовтня 2021 року о 19 у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вимагала від чоловіка ОСОБА_2 договір оренди житла , не випускала його з квартири, чим вчинила психологічне насильство в сім'ї.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Висновок суду про те, що у діях ОСОБА_1 має місце складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, та притягнення її до адміністративної відповідальності є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства.

Виходячи з пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року N 2229-VIII, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Дослідивши обставини справи, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 ч.1 КУпАП .

Однак, суд апеляційної інстанції з урахуванням малозначності вчиненого правопорушення, заяви потерпілого, який просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, того, що особа до адміністративної відповідальності притягується вперше, прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції може бути скасована в частині накладеного адміністративного покарання та з урахуванням вимог ст.. 22 КУпАП ОСОБА_1 має бути звільнена від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294, 293, ст.. 22 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду Києва від 11 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП скасувати в частині призначеного покарання .

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу , обмежившись усним зауваженням.

В решті Постанову Оболонського районного суду Києва від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Андрієнко А.М.