Справа № 149/503/22
Провадження № 33/801/353/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії № НОМЕР_1 ) від 30.05.2019, виданий 0537, ПІН НОМЕР_2 , непрацюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Строк відбуття арешту постановлено рахувати з моменту поміщення правопорушника в ІТТ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 08.02.2022 року о 15.39 годині, в с. Пагурці по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ноnda Dio" без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, різкий запах з порожнини рота, обстановка, що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити його права на доступ до суду та апеляційний перегляд справи, визнавши причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року

Посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322336 від 08.02.2022 за ч. 3 ст. 130 КУпАП апелянту відомо не було, про що свідчить відсутність в самому протоколі підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, запис особи, яка склала протокол про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від підпису, не є тотожнім правовій інституції виконання вимоги по врученню такої копії, оскільки жодним чином не звільняє особу, яка склала протокол від обов`язку дотриматись приписів закону, викладених у ст. 254 КУпАП. Суд не мав підстав позбавляти особу, яке не отримувала посвідчення водія, права керування транспортними засобами. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП, а тому не може вважатись належним та допустимим доказом у справі. Матеріали справи не містять жодного доказу щодо керування будь-яким транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини. Копія постанови серії БАБ № 152841 від 10.02.2022 є недопустимим доказом.

В порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, розгляд справи в суді першої інстанції був здійснений за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Зазначає, що про дату та час судового засідання апелянт жодного разу належним чином повідомлений не був. У справі відсутні будь-які підтвердження про те, що він повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому, постанова суду за місцем проживання апелянта не направлялась. Про наявність рішення суду від 09.03.2022 у справі № 149/503/22 йому стало відомо 22.04.2022, під час його адміністративного затримання, про що свідчить відповідна копія протоколу затримання.

Зазначені обставини вважає поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яка на думку апелянта, є незаконною, упередженою та такою, що прийнята на підставі неналежних та недопустимих доказів. Висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею порушено право на справедливий та об`єктивний судовий розгляд. Суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, до вивчення справи підійшов формально.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши пояснення захисника Костюка С. М. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави 24 «Оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення» розділу IV Кодексу. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання її копії.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржує постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року.

Відповідно до частини 2 статті 294 КпАП України початком строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року є день її проголошення.

Апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подав до суду 29 квітня 2022 року, про що зазначено на реєстраційному штампі відповідальним працівником суду першої інстанції, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку, одночасно із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Проте подане клопотання не містить посилань на обставини, які б переконливо свідчили, що скаржник був позбавлений можливості у встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду від 09 березня 2022 року.

Посилання ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду на те, що про наявність рішення суду від 09.03.2022 у справі 149/503/22 апелянту стало відомо 22.04.2022, під час його адміністративного затримання, не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з огляду на те, що в матеріалах справи (а. с. 17) міститься рекомендоване повідомлення з підписом ОСОБА_1 про вручення поштового відправлення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

Згідно зазначеного відправлення, ОСОБА_1 на його домашню адресу судом 10.03.2022 була направлена копія оскаржуваного рішення, яке згідно трекінг-відстеження Укрпошти вручене йому особисто 31.03.2022.

Крім того, за інформацією на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року надіслана 09.03.2022 та оприлюднена в реєстрі 10.03.2022 і ОСОБА_1 , добросовісно користуючись своїми процесуальними правами, мав можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваної постанови суду, в тому числі з метою оскарження такої постанови протягом встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, які б позбавили його можливості оскаржити постанову в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись частинами 2, 10 статті 294 КпАП України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко