ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 681/64/22

Провадження № 33/4820/293/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого робітником ФГ «Колос»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

За постановою суду, 21 січня 2022 року о 18 год. 55 хв. в с. Велика Березна по вулиці Центральній Шепетівського району ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-110216», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Будучи зупиненим працівниками поліції, останні виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота на відстані, хитка хода, тремтіння рук. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я у Шепетівській багатопрофільній лікарні ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних засобів.

Не погоджуючись з постановою судді Бобрівник Р.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Акцентує, що він не керував транспортним засобом, такий перебував в нерухомому стані, так як був несправний. Відеозапис з нагрудних камер поліцейських є недопустимим доказом у справі, оскільки з нього вбачається лише оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а не факт керування автомобілем. Судом не було допитано свідків, що призвело до неповноти судового розгляду. Всупереч вимогам закону, суд, як на доказ підтвердження вини, послався лише на протокол про адміністративне правопорушення та не досліджувалися інші докази у справі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить дані телефонограми. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. А тому, апеляційний суд, з огляду на військовий час, враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо належних та допустимих доказів, встановлені істини у справі, вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, в процесі судового розгляду ОСОБА_1 не заперечував обставин перебування у транспортному засобі «ЗАЗ-110216» по вулиці Центральній в с. Велика Березна у вечірню пору 21.01.2022 року, факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак виклав свою версію подій.

Даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стверджується, що водій ОСОБА_1 виявляв явні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4).

Обставини керування транспортним засобом та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки повністю стверджується жодним чином не спростованих даними відеозапису подій, з яких вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу (а.с.10).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, такий перебував в нерухомому стані, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «ЗАЗ-110216», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що не заперечував вказаних обставин останній на місці зупинки автомобіля.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Сторона захисту жодних доказів, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні навести не змогла.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Сторона захисту натомість не навела обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення, наскільки вони відомі органам поліції. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП.

Тому твердження ОСОБА_1 , що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Твердження про недопустимість такого доказу як відеозапис з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд до уваги не бере.

Так, із даних відеозапису вбачається, що автомобіль марки «ЗАЗ-110216» рухався по дорозі, після чого був зупинений працівниками поліції. Відеофіксація подій, як доказ вини ОСОБА_1 , був правильно оцінений суддею відповідно до вимог ст. 252 КУпАП в сукупності з іншими доказами у справі та не спростовує винуватості останнього у вчиненому.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було допитано свідків, які підтверджують факт несправності автомобіля, а отже судовий розгляд є неповним, на увагу не заслуговують. Так, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Натомість, будь-які клопотання сторони захисту про допит свідків судом першої інстанції матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Болотін С.М.