Справа № 163/451/22
Провадження № 3/163/437/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.
з участю секретаря Голядинець О.В.,
представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,
особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0442/20500/22 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 23.03.2022 року близько 00:10 години через митний пост "Устилуг" Волинської митниці з Республіки Польща в Україну автомобілем "Рено Мастер", номерний знак НОМЕР_2 , перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю 873 кілограми "полотна трикотажного" загальною вартістю 17 528 польських злотих або 120 478,71 гривень за курсом НБУ шляхом подання до митного органу документів, що в частині цих товарів містять неправдиві відомості відправника та отримувача товару, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
Особа, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні, вказав, що порушення допустив з необережності, неправильно зрозумів порядок оформлення такого товару в умовах воєнного стану. Вилучена тканина була придбана ним для волонтерських потреб ГО "Допомога армії України" для пошиття військовим нижньої білизни, яку мало відшити швейне підприємство ФОП ОСОБА_2 . Так як він надає послуги з перевезення, погодився на прохання ОСОБА_2 придбати тканину в Республіці Польща та привезти її, при цьому без оплати його послуг як перевізника. Кошти на товар йому надав ОСОБА_2 та жодних комерційних цілей у нього не було. Також зазначив, що не мав умислу уникнути сплати митних платежів, неодноразово надавав послуги з перевезення тканин та завжди здійснював митне оформлення товару зі сплатою всіх необхідних митних платежів. Просив суд його не карати, а вилучену тканину повернути, так як вона необхідна для пошиття білизни військовослужбовцям.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном для проходження по "зеленому коридору", копією контрольного талону для проходження по "червоному коридору", актом про проведення митного органу транспортного засобу, декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, супровідними листами ГО "Допомога армії України", листом Волинської обласної адміністрації з додатком, MRN22PL361010E0751118, фактурами №№2546/А/2022, 2542/А/2022, 2545/А/2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Відповідно до листа Волинської обласної військової адміністрації №1816/54/2-22 від 20.03.2022 та супровідного листа ГО "Допомога армії України" відправником даного товару є польська компанія "AML DZIANINY Joanna Szajber", отримувачем - ГО "Допомога армії України".
З MRN22PL361010E0751118 від 22.03.2022, фактур №№2546/А/2022, 2542/А/2022, 2545/А/2022 від 22.03.2022 вбачається, що продавцем даного товару є польська компанія "AML DZIANINY Joanna Szajber", покупцем - ОСОБА_1 .
Факт невідповідності одержувача товару поданим товарно-супровідним документам очевидний і доведений.
Зазначена в протоколі кваліфікуюча ознака "подання документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товарів" підлягає виключенню, оскільки спростована в результаті розгляду справи з пояснень ОСОБА_1 , свідка та матеріалів справи, а саме відправником товару є польська компанія "AML DZIANINY Joanna Szajber " та саме вона і зазначена в усіх документах. Сумнівів щодо відправника товару не встановлено.

Щодо обсягу відповідальності ОСОБА_1 вбачаються підстави для такого висновку.
Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення; асортимент, кількість і вартість предметів порушення митних правил; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу винного) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 шкідливі для держави наслідки не настали з огляду на наступне.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 вилучені за протоколом товари були призначені для пошиття комплектів нижньої білизни військовослужбовцям та тканина придбана за кошти волонтерів та за особисті кошти ОСОБА_2 .
Такі пояснення ОСОБА_1 підтверджуються і показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_2 , який показав, що займається підприємницькою діяльністю з пошиття одягу, у зв`язку із чим до нього неодноразово почали звертатися волонтерські організації та військові частини з проханням про пошиття комплектів нижньої білизни, термобілизни та теплого одягу для потреб ЗСУ, на що його підприємство безоплатно відшивало такий одяг. Оскільки всі наявні на складі тканини були використані на потреби армії виникла необхідність у тканині, у зв`язку із чим він звернувся до ОСОБА_1 з проханням про допомогу в перевезенні товару, так як раніше, до початку військових дій, останній поставляв йому тканини з Республіки Польща. Також він звернувся до ГО "Допомога армії України" з проханням посприяти у перевезенні даного вантажу, так як йому стало відомо, що дана тканина підпадає під гуманітарну допомогу. Грошові кошти на придбання тканини, частина з яких є його особистими, а частина була надана небайдужими громадянами, особисто передав ОСОБА_1 . Умислу уникати сплати митних платежів у нього не було, а лише хотів допомогти ЗСУ та внутрішнім переселенцям, які постраждали від дій військової агресії Російської Федерації проти України. Також вказав, що неодноразово здійснював купівлю тканин через перевізника ОСОБА_1 та при перевезенні товару завжди сплачувались митні платежі.
Показання свідка узгоджуються і з наданими суду документами та обґрунтованого сумніву не викликають, а саме: зверненням командира військової частини НОМЕР_3 , подяками командира військової частини НОМЕР_3 та командира 80 окремої десантно-штурмової бригади, актами безкоштовного приймання-передачі комплектів нижньої білизни, уніфікованими митними квитанціями.
З огляду на зазначені обставини, зокрема те що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, умислу вчиняти правопорушення не мав, здійснював перевезення тканини для волонтерських цілей в період воєнного стану на безоплатній основі, збитків державі не завдано та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації товарів, що передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".
Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.
Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Вилучені в порядку ст.511 МК України предмети підлягають поверненню власнику/володільцю для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.
Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення звільнити та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучений за протоколом № 0442/20500/22 в порядку ст.511 МК України товар - "полотно трикотажне" повернути власнику/володільцю для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області С.А.Шеремета