ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2408/22Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 33/817/227/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.ст.122-4,124,ч.1ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Вальчук М. М. апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 05 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 02.02.2022 о 20 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 37, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», р. н. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не становить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив наїзд на стіну закладу бару «Легенда», пошкодивши її, ринву та транспортний засіб. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1, 10.9 ПДР України, про що 02.02.2022 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258007 за ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 02.02.2022 о 20 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 37, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», р. н. НОМЕР_1 , будучи причетним до вищевказаної ДТП, місце події покинув, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП, про що 02.02.2022 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258008 за ст. 122-4 КУпАП.

02.02.2022 о 20 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 37 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», р. н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в приміщенні КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що 02.02.2022 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258006 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М. М., не оспорюючи доведеності вини порушника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить оскаржувану постанову змінити в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Вказує, що при призначенні стягнення судом першої інстанції невірно застосовано вимоги ст. 36 КУпАП, оскільки потрібно було накласти стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП, що передбачає адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Вважає, що вказана санкція статті передбачає найсуворішу міру покарання, а тому це правопорушення більш серйозне з числа вчинених.

Наголошує на тому, що поза увагою місцевого суду залишилися пояснення ОСОБА_1 , які не враховані при накладенні стягнення, а саме, що він щодо вказаних адміністративних правопорушень вину визнав, щиро розкаявся, а при призначені стягнення просив суд врахувати, що обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні, а наявні обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема, щире каяття порушника, визнання вини у вчинених адміністративних правопорушеннях, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у потерпілого відсутні претензії щодо порушника, займається волонтерством з 24.02.2022 на власному транспортному засобі.

Крім цього, на адресу апеляційного суду від адвоката Вальчук М. М. надійшло доповнення до апеляційної скарги, в якому вона просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу або адміністративного арешту.

Звертає увагу апеляційного суду, що, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, місцевий суд належним чином не врахував приписи ст. 23 КУпАП.

Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вальчук М. М., які підтримали доповнену апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що доповнену апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопрушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена і у доповненій апеляційній скарзі не оспорюються, а отже судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, за вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даному випадку суд першої інстанції визначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення та призначив його у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Іншого будь-якого стягнення санкція даної статті не передбачає.

За санкцією статті 122-4 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення;

4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;

5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

5-1) громадські роботи;

6) виправні роботи;

6-1) суспільно корисні роботи;

7) адміністративний арешт;

8) арешт з утриманням на гауптвахті.

З вищенаведених правових норм вбачається, що більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, оскільки воно є більш тяжким, що свідчить про неправильне тлумачення місцевим судом ст. 36 КУпАП при накладанні стягнення останньому.

При цьому апеляційний суд зауважує, що КУпАП не містить визначення більш серйозного стягнення, а тому суддя апеляційного суду приходить до висновку, що з огляду на вимоги ст. 24 КУпАП більш серйозним правопорушенням є більш тяжке.

Таким чином суд першої інстанції, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є менш серйозною, не врахував вимог ст. ст. 23, 33, 36 КУпАП, а тому, на думку судді апеляційного суду, постанова місцевого суду підлягає до скасування з постановленням нового рішення, згідно якого ОСОБА_1 слід визнати винуватим і притягнути до адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення з накладенням на нього стягнення у відповідності до вимог закону в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У ч. 9 ст. 294 КУпАП зазначено, що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

З огляду на наведене та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП апеляційний суд зазначає, що суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відтак вважаю, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Саме таке адміністративне стягнення буде відповідати особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність та наявності пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире розкаяння у вчиненому правопорушенні, активна участь у волонтерській діяльності.

Як вбачається з характеристики на ОСОБА_1 від 21.03.2022 №49, наданої Генеральним директором (головним лікарем) КНП Тернопільський обласний лікарсько-фізкультурний диспансер ТОР І. Костівим, з початку повномаштабної фази російсько-української війни в лікувальному закладі створено і успішно діє волонтерський штаб по прийманню, зберіганню та відправленню гуманітарних грузів в гарячі точки. З початку війни, тобто з 24.02.2022 ОСОБА_1 добровільно активно включився до надання допомоги ЗСУ як волонтер. За час надання волонтерської допомоги останній здійснив безкоштовно до восьми виїздів своїм транспортним засобом з гуманітарною допомогою по Тернопільській і Львівській областях, самостійно розвантажував при необхідності гуманітарну допомогу, допомагав доставляти посилки з медичними розхідниками на Нову пошту (а. с. 55).

В матеріалах справи міститься характеристика на ОСОБА_1 від 21.03.2022, надана головою відокремленого підрозділу громадської організації Всеукраїнське об`єднання медиків Майдану у м. Тернополі ОСОБА_2 , в якій теж зазначено, що останній здійснює волонтерську діяльність з надання допомоги у доставці гуманітарної допомоги за допомогою власного транспортного засобу.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційного суду адвокатом Вальчук М. М. до матеріалів справи долучені довідки, видані Генеральним директором (головним лікарем) КНП Тернопільський обласний лікарсько-фізкультурний диспансер ТОР І. Костівим та головою відокремленого підрозділу громадської організації Всеукраїнське об`єднання медиків Майдану у м. Тернополі ОСОБА_2 , які підтверджують здійснення волонтерської діяльністі з перевезення ОСОБА_1 гуманітарної допомоги за допомогою власного транспортного засобу на безоплатній основі. Просили не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки це негативно вплине на його можливість продовжувати здійснювати свою волонтерську діяльність у перевезені гуманітарної допомоги.

Таким чином, саме таке адміністративне стягнення буде відповідати особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність та наявності пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире розкаяння у вчиненому правопорушенні, активна участь у волонтерській діяльності.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З огляду на вищенаведене приходжу до остаточного висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Доповнену апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М. М. задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення, а саме за ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба