Справа № 598/704/22
провадження № 3/598/483/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2022 р. суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда ІІ-ї групи, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.183-1 КУпАП,

встановив:

16 березня 2022 року виявлено, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 129360 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він є інвалідом ІІ-ї групи та в даний час ніде не працює. Чому з нього виконавча служба не стягує гроші з пенсії він не знає і звернеться до державного виконавця, щоб сплачувати аліменти з пенсії по інвалідності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення знайшла своє підтвердження протоколом про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2022 року серії ВАВ № 057923, постановою про відкриття виконавчого провадження від 07 вересня 2016 року, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 07 лютого 2022 року.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпроАП, за ознаками несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

За вчинення даного правопорушення передбачена лише відповідальність у виді виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Згідно ч.3 ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Таким чином покарання у виді виконання суспільно-корисних робіт до ОСОБА_1 не може бути застосоване, оскільки він є інвалідом ІІ-ї групи, а накладення іншого виду стягнення санкцією ч.1 ст. 183-1 КУпАП не передбачено.

КУпАП за аналогією є найбільш наближеним до Кримінального кодексу України.

Ст. 84 КК України передбачено порядок звільнення від призначеного покарання з підстав неможливості виконання призначеного покарання за станом здоров`я.

За наведених обставин та з врахуванням того, що КУпАП не передбачено процедуру заміни адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на інший вид стягнення, проте діючим КК України передбачено порядок звільнення від призначеного покарання з підстав неможливості виконання призначеного покарання за станом здоров`я, вважаю за можливе застосувати у даному випадку аналогію закону найбільш наближеної галузі права, тобто КК України.

Враховуючи наведене вважаю за доцільне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та звільнити його від відбування адміністративного стягнення в зв`язку з неможливістю його виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.183-1, ст.283 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та звільнити його від відбування адміністративного стягнення в зв`язку з неможливістю його виконання.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.І. Левків