Справа № 127/6886/22
Провадження № 3/127/2201/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534690 від 29 березня 2022 року, складеного у м. Вінниці по вул. Магістратській, 104, 28 березня 2022 року о 23.30 годині у м. Вінниці по вул. Магістратській, 104 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки у встановленому законом порядку у повному обсязі, що засвідчено на нагрудну бодікамеру 467720, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку визначений чинним законодавством. Наразі його захисник Станкевич М. Г. клопотав про закриття провадження в справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, вказуючи на відсутність належних та допустимих доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534690 від 29 березня 2022 року, складеного о 00.10 год. у м. Вінниці по вул. Магістратській, 104, 28 березня 2022 року о 23.30 год. у м. Вінниці по вул. Магістратській, 104 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, що зафіксовано на нагрудну камеру №467720, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

До протоколу додані: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2022 року до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: неприродня блідість обличчя. тремтіння пальців рук, а також рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення. Згідно рапорту поліцейського під час несення служби був виявлений автомобіль, яким порушені правила дорожнього руху, під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час спілкування виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак, він відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки під час безперервної відеофіксації на боді-камеру №467720.

Крім того, до матеріалів справи доданий вказаний вище відеозапис з нагрудної камери поліцейського АВ00046.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Разом із тим, суб`єктом у ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Отже доведеність факту керування транспортним засобом є обов`язковим та визначальним.

Однак, згідно відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого до протоколу та матеріалів справи, убачається, що на ньому зафіксовані лише розмови осіб, поліцейський та дерева із огорожею без прив`язки до місцевості, тобто не вбачається взагалі ані моменту зупинки транспортного засобу, ані особи водія, відповідно не можна вважати доведеним належними доказами керування ОСОБА_1 о 23.30 транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 .

Належить відзначити, що долучений відеозапис складається із двох окремих частин, поєднаних між собою непов`язаним зображенням із вказівкою на дату та час, що вказує на його спотворення. За цим відеозаписом неможливо, як уже зазначалося, ідентифікувати особу водія, зокрема, ОСОБА_1 , з ким взагалі мало місце спілкування поліцейських, що вочевидь свідчить про недотримання поліцейськими вимог законодавства щодо фіксування правопорушення. Проте обличчя ОСОБА_1 , частково з`являється на відео під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення, що ним визнається, як і розвиток подій того дня, фіксування яких опосередковано здійснене вказаним відеозаписом, а тому суд не вбачає підстав для визнання цього доказу неналежним.

Разом з тим, відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до Розділу І п. 6, 7 цієї Інструкції, що кореспондуються із положеннями ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Тобто законодавством чітко встановлені умови, за настання яких у водія виникає обов`язок пройти огляд на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння та порядок проходження такого огляду, яким першочерговою є виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 березня 2022 року у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло.

Однак згідно долученого до справи відеозапису слідує, що на місці зупинки транспортного засобу не оголошувалося про наявність ознак наркотичного сп`яніння, а одразу вказано про можливі варіанти розвитку подій та наслідки. Відповідно у поліцейського не було підстав направляти ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що як наслідок, свідчить про порушення процедури проведення огляду, а отже фіксування відмови водія від проходження огляду.

Належить звернути, знову ж таки, окрему увагу на низьку якість проведеної відеофіксації, з урахуванням незалучення свідків, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо умов застосування технічних засобів відеозапису, а отже фіксування відповідними доказами відмови водія від проходження огляду.

Зазначені обставини є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з частиною другою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 130, ст. 221, 247, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя