Справа № 159/1604/22
Провадження № 3/159/1120/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 13.05.2003 Любешівським РВ УМВС України у Волинській області, , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; військовослужбовця, місце служби і посада військова частина НОМЕР_1 , технік 3 роти,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

штаб сержант ОСОБА_1 04.05.2022 о 21:00 годині на території військової частини НОМЕР_1 (в АДРЕСА_1 ) під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою визнав в повному обсязі. Пояснив, що на початку війни в порядку мобілізації добровільно прибув до військкомату і виявив бажання проходити військову службу по захисту Батьківщини від збройної агресії рф. Тривалий час ніс службу на території України, де проводяться активні бойові дії, повернувся до військової частини близько 10.04.2022. Його син також служить в лавах збройних сил України у 35 бригаді в Запорізькій області, тривалий час не виходить на зв`язок. 04.05.2022 йому повідомили про загибель побратимів, з якими він служив, а тому він з метою зняття емоційного навантаження, перебуваючи наодинці випив алкогольний напій. Розкаюється у вчиненому.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до статтей 245, 252 Кодексу суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні даного правопорушення доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом А7059 №5 про військове адміністративне правопорушення від 04.05.2022, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.05.2022, військовим квитком №295 серії НОМЕР_4 , консультативним висновком спеціаліста №225 від 04.05.2022.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 Кодексу передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненному правопорушенню.

При прийнятті рішення про призначення стягнення суд враховує значний розмір штрафу, конкретні обставини вчинення правопорушення, особу винного, який визнав свою провину, вперше притягається до адміністративної відповідальності, має на утриманні одну неповнолітню дитину, його вік, обставини, які зумовили вчинення правопорушення (син перебуває на службі в районі активних бойових дій та тривалий час не виходить на зв`язок), поведінку особи після події та його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про усвідомлення протиправності вчиненого та його щире розкаяння, а також думку офіцера-психолога військової частини з приводу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та надану на нього характеристику як військовослужбовця в судовому засіданні.
На підставі викладеного, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 Кодексу мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При цьому суд звертає увагу: виходячи з норм, що містяться у пункті 2 статті 35 Кодексу, законодавцем передбачена презумпція обтяження відповідальності за повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, тобто збільшення суворості покарання у разі повторного вчинення однорідного правопорушення.

Керуючись статтями 22, 33, 35, 172-20, 245, 255, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого, обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі №159/1604/22 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова