Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1963/21
Провадження № 3/483/13/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 травня 2022 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Шевиріна Т.Д., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

19 листопада 2021 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшли протоколи серії ААБ № 088472 та № 088471 від 15 листопада 2021 року (справа №483/1963/21, провадження №3/483/13/2022, справа № №483/1959/21, провадження №3/483/12/2022, відповідно) про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 відносно ОСОБА_1 , що складені поліцейськими ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням того, що судом одночасно відносно ОСОБА_1 розглядаються 2 справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю за необхідне об`єднати їх в єдине провадження та присвоїти їм єдиний номер №483/1963/21, провадження №3/483/13/2022.

За змістом протоколів ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 15 листопада 2021 року о 18 год. 19 хв. в м. Очакові Миколаївської області по вул. Лоцманській керував автомобілем марки «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, поведінку, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а також від проходження огляду на місці зупинки відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 15 листопада 2021 року о 18 год. 19 хв. в м. Очакові Миколаївської області по вул. Лоцманській він керував автомобілем марки «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_1 ) та був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, виїхав на зустрічну смугу для руху та здійснив лобове зіткнення з транспортним засобом марки «Деу», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.6, 2.3В, 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 15 листопада 2021 року о 18 год. 19 хв. він, перебуваючи на пасажирському сидінні автомобіля марки «ВАЗ», навчав керуванню вказаним транспортним засобом свою дружину, яка, не впоравшись з керуванням, виїхала на зустрічну смугу для руху та здійснила зіткнення з автомобілем марки «ДЕУ», який рухався в зустрічному напрямку. Злякавшись, що він передав кермо дружині, яка не мала права керування транспортним засобом, по приїзду поліції він повідомив, що нібито був за кермом автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, дійшла такого.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно зі ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно з формулюванням обвинувачення, викладеним у протоколі, 15 листопада 2021 року о 18 год. 19 хв. в м. Очакові Миколаївської області по вул. Лоцманській ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а також від проходження огляду на місці зупинки відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Серед долучених працівниками поліції відеозаписів з нагрудного відео регістратора, такого відеозапису, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 15 листопада 2021 року о 18 год. 19 хв. автомобілем марки «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_1 ) немає.

Натомість відео, що містяться на диску, підтверджують факт розмови працівників поліції з ОСОБА_1 з приводу проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Натомість, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали, що перебували в автомобілі «Деу», коли раптом відчули поштовх. Після цього вони вийшли з автомобіля та побачили, що водій автомобіля ВАЗ жінка, допустила зіткнення з автомобілем «Деу».

Отже, в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з ознаками сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, а тому недоведеними є факти, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказані в протоколах правопорушення, а саме: за 1 статті 130 КУпАП та ст. 124.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним 15 листопада 2021 року правопорушень, оскільки не доведено належними та допустимими доказами наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, тобто через відсутність в діяннях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Об`єднати в одне провадження справу № 483/1963/21, провадження № 3/483/13/2022, справу № 483/1959/21, провадження № 3/483/12/2022 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, визначивши єдиний номер справа № 483/1963/21, провадження № 3/483/13/2022.

Справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП закрити за недоведеністю подій правопорушень та вини ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, щодо якої її винесено, або її захисником.

Суддя: