Справа № 442/1336/22 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 33/811/402/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та призначено йому покарання у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

За постановою суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення за №1 від 05.01.2022 року ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, які призначені згідно судового наказу № 457/219/18 виданого 10.04.2018 року Трускавецьким міським судом Львівської області, що призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 05.01.2022 року у ВП №56469477, згідно якого заборгованість, з урахуванням сплачених платежів, становить 70066,14 грн, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2022 року, скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Покликається на те, що апелянтом в протоколі від 05.01.2022 викладено пояснення, в якому він вказував, що за станом здоров`я не може виконувати фізичну працю, тому сплачує лише 300 грн щомісячно.

Зазначає, що в виконавчу службу ОСОБА_1 представлено як доказ, що він хворіє: витяг з медичної карти стаціонарного хворого, витяг лікарсько-консультативної комісії, протокол магнітно-резонансної томографії та скерування на стаціонарне лікування в нейрохірургічне відділення Дрогобицької лікарні. Вважає, що вищевказаними документами підтверджується те, що апелянт хворіє. Однак, вказані докази не було прийнято до уваги та безпідставно складено та скеровано до суду протокол про адміністративне правопорушення.

Наголошує, що копію протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2022 не було вручено та не було направлено на адресу апелянта, про його існування ОСОБА_1 стало відомо 04.04.2022 при ознайомленні з матеріалами справи, а відтак апелянт був позбавлений можливості оскаржити даний протокол.

Зазначає, що 24.03.2022 прибув в суд та повідомив про це секретаря головуючого судді, однак йому повідомили, що судове засідання не відбудеться і його додатково повідомлять про день та годину слухання справи. В подальшому, а саме 04.04.2022 апелянту зателефонували та повідомили про те, що потрібно прибути в суд для отримання копії постанови.

На думку апелянта, суд першої інстанції, розглянувши справу у його відсутності порушив його право надати відповідні пояснення та докази, скористатись допомогою адвоката, допустив спрощений підхід до судового розгляду та проігнорував права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2022 року покликається на те, що розгляд справи відбувся у відсутності апелянта, оскаржувану постанову ним отримано 04.04.2022 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.183-1 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності особа, яка допустила несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а саме ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, які призначені згідно судового наказу № 457/219/18 виданого 10.04.2018 року Трускавецьким міським судом Львівської області, що призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 05.01.2022 року у ВП №56469477, згідно якого заборгованість, з урахуванням сплачених платежів, становить 70066,14 грн, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення за №1 від 05.01.2022 року (а.с.2), розрахунком заборгованості по аліментах ВП №56469477 від 05.01.2022 року (а.с.6), та іншими матеріалами наданими відділом державної виконавчої служби.

Висновки суду відповідають дослідженим доказам і в апеляційній скарзі не наведено обставин, які їх спростовують.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що останній зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , і, що внаслідок несплати таких з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання виникла заборгованість в сумі 70066,14 грн., тобто заборгованість, яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

З твердженнями ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції прав внаслідок розгляду справи у його відсутність, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження суд, в передбачений процесуальний спосіб, направляв судове повідомлення за місцем реєстрації ОСОБА_1 , таке отримано останнім 23.03.2022, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.12), та відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 24 березня 2022 року та визнав свою вину.

При цьому, слід зауважити, що ОСОБА_1 в повному обсязі отримав можливість реалізувати надані йому права, що передбачені ст. 268 КУпАП, подавши апеляційну скаргу на судове рішення, проте будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, під час апеляційного розгляду надано не було.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що про існування протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2022 йому стало відомо лише 04.04.2022 при ознайомленні з матеріалами справи, а відтак він був позбавлений можливості оскаржити даний протокол є безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за №1 від 05.01.2022 року в такому наявні пояснення ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що сплачує 300 грн. по аліментах тому, що не працює по стану здоров`я, а також наявний підпис останнього.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим не може працевлаштуватися, не заслуговують на увагу.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч.1 ст. 183-1 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, на переконання апеляційного суду, подана апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2022 року.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк