Провадження №: 3/752/491/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 січня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

07 жовтня 2021 року о 09 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру відносно батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення смс- повістки про виклик до суду за зазначеним у протоколі номером телефону, а також безпосередньо під розписку у суді. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 зазначеного Закону психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У п.17 ч.1 ст.1 під фізичним насильством визначено форму домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З даних письмової заяви потерпілого ОСОБА_2 , за змістом якої потерпілий зазначає, що 07.10.2021 близько 09 год. 30 хв. за місцем їх з дружиною ОСОБА_3 відбувся конфлікт між ними та їх сином ОСОБА_1 . Зазначає, що конфлікт відбувся через психічний стан їх сина ОСОБА_1 на тлі тривалого вживання ним наркотичних засобів. В ході конфлікту ОСОБА_1 погрожував їм з дружиною фізичною розправою, кидався у бійку, висловлював образи.

З копії направлення на госпіталізацію до психіатричної лікарні № 1 від 20.10.2021 встановлено, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 направлено до Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 для госпіталізації у примусовому порядку за рішенням лікаря - психіатра.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_1 не заперечує факту вживання наркотичних засобів протягом тривалого часу та проходження лікування від наркоманії. Також не заперечує, що 07.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 між ним і батьками відбувся конфлікт на побутовому ґрунті, що пов`язано з його проживанням у даному будинку.

Таким чином, за наслідками дослідження даних протоколу про адміністративне правопорушення, письмової заяви потерпілого ОСОБА_2 , письмових пояснень ОСОБА_1 суд вважає доведеним факт вчинення ним психологічного насильства відносно батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, за наслідками розгляду справи не знайшов підтвердження факт застосування ОСОБА_1 фізичного насильства відносно батьків у зазначені в протоколі день, час та місці.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, дані про особу правопорушника, обставини вчинення правопорушення тощо, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

З даних довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 789161 встановлено, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, що відповідно до положень п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 33-35, 40-1, ч.1 ст. 173-2, 276-280, 283-285 КУпАП України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.