Справа № 136/416/22
провадження №3/136/136/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , працюючого в ТОВ «Веко Снек» на посаді слюсаря, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №024961 слідує, що 02.04.22 о 01:27 год. по вул. Миру, в с. Вахнівка, Вінницького р-ну., Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford s-max, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин вказаних у протоколі не визнав. Суду пояснив, що 02.04.22 після опівночі по вул. Миру, в с. Вахнівка, Вінницького р-ну., Вінницької обл., було зупинено працівниками поліції транспортний засіб, яким він керував, причиною зупинки було те, що була комендантська година. Він віз на блок пост товаришам повечеряти, побачивши провізію, працівник поліції вказав на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, не назвавши їх, що він категорично заперечив, що не сподобалось працівникам поліції. Огляд в установленому законом порядку йому не пропонувався, п.2.5. ПДР він не порушував, свідків при цьому не було залучено, а Акту та направлення, що додані до справи не було вручено йому. Свідки були запрошені працівниками поліції, коли вилучався транспортний засіб за відсутності правових підстав. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №024961 від 02.04.2022, у якому зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якому викладено суть адміністративного правопорушення, про що зазначено вище;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до протоколу датовані 02.04.2022, які є аналогічними за змістом, відповідно до яких зазначено, що 02.04.2022, вони були запрошені в якості свідків під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який від проходження ступеня алкогольного сп`яніння на прилад «Драгер» та в медичному закладі відмовився в їх приутності

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, огляд не проводився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначено про направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, у зв`язку із наявністю ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, огляд не проводився;

- Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.04.2022 складений о 18:00 годині, відповідно до якого в силу ст.265 КУпАП транспортний засіб Ford s-max, державний номерний знак НОМЕР_2 , було доставлено на спеціальний майданчик в м. Вінниця по вул. Ботанічна, 30-32, тимчасове затримання транспортного засобу відбулось, у зв`язку із складанням матеріалів ст.130 ч.1 КУпАП.

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності в якості свідків було викликано поліцейського СРПП ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Багрій В.Ю., який склав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Будучи належним чином сповіщеними про день та час розгляду справи повторно працівник поліції Багрій В.Ю. та свідок ОСОБА_3 не з`явились.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно 02.04.22 після опівночі його було запрошено в якості свідка під час вилучення транспортного засобу у гр.. ОСОБА_1 , який є його односельцем, тому він його добре знає. Інших матеріалів при ньому працівники поліції не оформляли, наявних, очевидних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не бачив, останній вів себе нормально, спілкувався із працівниками поліції коректно, при ньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції при ньому не пропонували, якихось протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняв.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову як особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водночас такі порушення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за п.2.9. ПДР, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

За змістом вказаної норми до адміністративної відповідальності може бути притягнуто водія тільки тоді, коли підтверджено належними та допустимими доказами стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

У той же час, відповідно до п. 2.5. ПДР, серед іншого, вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Суд вважає, за необхідне врахувати й практику ЄСПЛ за принципами якого останній сповідує, що скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

З огляду на викладене, зазначення невірно працівником поліції пункту правил дорожнього руху, не змінює суті висунутого особі обвинувачення щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що тягне відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, особа, яка притягується до відповідальності не оспорював висунутого йому обвинувачення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо порушення п.2.5. ПДР.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (надалі Інструкція).

Так, Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

У той же час ознаки сп`яніння поліцейськими мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.

Крім того, Пунктами 6-8 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Це означає, що лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським в установленому законом порядку, такий може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я.

У той же час суд звертає увагу, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії, яка має проводитись із дотримання суворої процедури визначеної законодавцем.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, єдиною ознакою алкогольного сп`яніння особою, що склала протокол у ОСОБА_1 зазначено «різкий запах алкоголю з ротової порожнини», яка по своїй суті є суб`єктивною ознакою та може бути констатована лише при спілкуванні із особою, відтак суд не має можливості її перевірити за відсутності свідка ОСОБА_4 , який є поліцейським та мав можливість її виявити під час спілкування з водієм.

З метою з`ясування усіх обставин справи, у тому числі наявності ознак алкогольного сп`яніння у особи, яка притягується до відповідальності, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови та встановлення дій, які допускала особа щодо ухилення від огляду, судом було вжито заходів для виклику свідків зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення для безпосереднього їх допиту судом за клопотанням ОСОБА_1 ..

У судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не бачив, огляд при ньому не пропонувався останньому та не проводився при ньому, дій щодо ухилення ОСОБА_1 не вчиняв.

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з"явились в судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

За наведених вище мотивів, ОСОБА_1 позбавлений був можливості у судовому засіданні спростувати покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які не з`явились.

Із Акту та направлення, що додані до справи в якості доказів, та які не було вручено особі, яка притягується до відповідальності особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення, що було встановлено в ході судового розгляду, зазначено, що окрім запаху алкоголю з ротової порожнини, ще й вказано порушення координації рухів, порушення мови. Також вказано, що огляд не проводився.

Суд не приймає вказані докази, оскільки вони складені працівником поліції самостійно, отож не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших належних та допустимих доказів, які б між собою узгоджувались.

Суд зазначає, що не є належним доказом на підтвердження наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та ухилення дій від проходження огляду в установленому законом порядку Акт огляду та тимчасового затримання танспортного засобу від 02.04.2022, оскільки в силу приписів ст.266 ч.1 КУпАП це є підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що визначено іншими частинами ст.266 КУпАП.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5. ПДР, а відтак вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Досліджені у ході судового розгляду даної справи докази вказують, що водієві не було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, а відтак порушено його проведення, що визначено ст.266 КУпАП, не доведено, що ОСОБА_1 ухилявся від огляду у встановленому законом порядку.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, поза розумним сумнівом, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, отож провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН