П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - Козятник Л.Г. ,

прокурора -Ониськів А.М.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківськогорайонного суду містаКиєва від 02 червня 2021року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю діяння обмежившись усним зауваженням.

28.04.2021 (вх. №40693; вх.№40695) до Шевченківського районного суду міста Києва з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріалисправ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.04.2021 справу №761/15545/21 об`єднано зі справою №761/15546/21 на підставі ч.2 ст.36 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2021 №199, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача аптечного пункту комунального підприємства «Фармація», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 05.10.2020 припинивши виконання функцій держави, 29.03.2021 о 16:13 несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2021 року №198, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача аптечного пункту №1 аптеки №66 КП «Фармація», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 04.06.2020 о 14:28 несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі першочергово просить постанову Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 02.06.2021 скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що судом не надано належної оцінки доказам, як кожному окремо, так і в їх сукупності та взаємозв'язку, що призвело до необґрунтованих висновків про винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин зазначених к протоколах про адміністративне правопорушення.

Посилається ОСОБА_1 і на те, що у судовому засіданні свою вину не визнала у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та пояснила, що в 2020 році вона вперше подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

Звертає увагу ОСОБА_1 , що несвоєчасно 04.06.2020 подала декларацію у зв`язку з тим, що неправильно зрозуміла положення ЗУ "Про запобігання корупції", звернула увагу суду, що її було ознайомлено з повідомленням про необхідність подання декларації 20.05.2020, при цьому, зі змісту згаданого повідомлення слідувало про необхідність щорічно з 01 січня по 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію про майно, доходи про майно, доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру за минулий рік.

Тобто, її- ОСОБА_1 вже після 01 квітня було повідомлено, що вона є суб`єктом декларування, при цьому, її не було повідомлено, що у 2020 році продовжено строк подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік до 01 червня, крім того не було офіційно повідомлено про положення ЗУ "Про запобігання корупції" щодо обов`язку післязвільнення подати декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також про строк подачі такої декларації, зазначене підтверджує той факт, що вона- ОСОБА_1 не мала умислу на уникнення фінансового контролю, а тому просила закрити стосовно неї провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Акцентує увагу суду ОСОБА_1 і на те, що 04.06.2020 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а після припинення 05.10.2020 виконання функцій держави лише 29.03.2021 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, про що зазначено в протоколах про адміністративне правопорушення, не може бути доказом наявності умислу на уникнення фінансового контролю доказів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ОСОБА_1 та в її інтересах захисника Козятник Л.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені судом першої інстанції, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 - не дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до підпункту п.п. "а" п. 2ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", обіймаючи посаду завідувача аптечного пункту комунального підприємства «Фармація» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється його дія.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Отже, для встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, орган (посадова) особа відповідно до вимог ст. 280 КУпАП повинен з`ясувати наявність комплексу ознак, який передбачає чотири елементи, а саме: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2021 №199, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача аптечного пункту комунального підприємства «Фармація», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 05.10.2020 припинивши виконання функцій держави, 29.03.2021 о 16:13 несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП. (а.с.48-56).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення22.04.2021 №198, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача аптечного пункту №1 аптеки №66 КП «Фармація», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 04.06.2020 о 14:28 несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП (а.с.4-11).

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Такий висновок підтверджується і роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, згідно з яким суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснила наступне.

На роботі юристи не попередили про те, що треба подавати декларацію перед та після звільнення.

Пояснила, що в КП «Фармація» нічого не підписувала.

Захисник Козятник Л.Г. в інтересах ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_1 не була належним чино повідомлена, що повинна була подати 01 червня декларацію.

Судом апеляційної інстанції з достовірністю встановлено наступне.

Відповідно до наказу Комунального підприємства «Фармація» №279-п від 26.09.2018 ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача аптечного пункту №1 аптеки №66 (код посади 1229.5) а.с. 17).

Згідно наказу Комунального підприємства «Фармація» №269-п від 02.10.2020 ОСОБА_1 05.10.2020 звільнено з посади завідувача аптечного пункту №1 аптеки №66 за власним бажанням (а.с. 18).

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 04.06.2020 о 14:28 (а.с. 38-42).

У своїх поясненнях від 29.03.2021 ОСОБА_1 повідомила, що вона до жовтня 2019 року обіймала посаду завідувач аптечного пункту КП "Фармація" та виконувала обов`язки відповідно до посадової інструкції, на дану посаду призначена 26.09.2018.

Вона- ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування ознайомлена з вимогами ЗУ "Про запобігання корупції", в тому числі про необхідність подання декларацій за минулий рік, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями та після звільнення.

Не своєчасне подання декларацій за 2019 рік допущено через неналежне приділення уваги вимогам ЗУ "Про запобігання корупції".

У період з 01.01.2020 по 31.05.2020 включно дії спрямовані на подання декларації не вчиняла.

Жодних поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації за 2019 рік не має, на лікарняному не перебувала, до НАЗК щодо неможливості подання такої декларації не зверталася.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо неможливості поданні декларації у встановлений Законом строк не має.

Об`єктивно мала можливість подати таку декларацію у встановлені Законом строки, однак несвоєчасне подання відбулося через неналежне приділення уваги вимогам ЗУ "Про запобігання корупції".

Декларацію перед звільненням, нею- ОСОБА_1 подана не своєчасно у зв`язку з невірним тлумаченням ЗУ "Про запобігання корупції".

Жодних поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації за 2019 рік не має, на лікарняному не перебувала, до НАЗК щодо неможливості подання такої декларації не зверталася.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо неможливості поданні декларації у встановлений Законом строк не має.

Об`єктивно мала можливість подати таку декларацію у встановлені Законом строки, однак несвоєчасне подання відбулося через неналежне приділення уваги вимогам ЗУ "Про запобігання корупції"(а.с. 12).

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Отже в її діях відсутній умисел на несвоєчасне подання декларації, який не з`ясовувався, а ні під час перевірки причин несвоєчасності подання декларації працівниками НАЗК, а ні в ході судового розгляду в суді першої інстанції.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Суд вважає встановленим, щоОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію з поважних причин.

Крім того, апеляційний суд також враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_1 не дивлячись на несвоєчасність, подала декларацію, щойно зібрала всі необхідні для цього відомості, що свідчить про її бажання виправити свій проступок.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скаргаОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю діяння обмежившись усним зауваженням - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька