Справа № 163/2402/21
Провадження № 3/163/34/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0489/20500/21 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія фірми "Mark Auto Sp.z.o.o", РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 13 вересня 2021 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці водієм транспортного засобу марки "Рено" з напівпричепом, номерні знаки НОМЕР_2 , яким, згідно поданих товарно-супровідних документів, переміщувався товар "корм для тварин", не задекларував за встановленою формою вал розподільчого механізму двигуна внутрішнього згорання до автомобіля "Вольво", загальною вартістю, згідно поданої фактури, 1799 польських злотих або 12 649,26 гривень за курсом НБУ на день перетину кордону, що знаходився у вантажному відділенні автомобіля без ознак приховування і був виявлений під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Особа, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що порушення допустив з необережності, у зв`язку із необізнаністю про необхідність декларування даного товару, вартість якого менше 500 Євро, просив суд його суворо не карати.

Захисник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 висловив свою правову позицію про відсутність в діях свого підзахисного складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, повністю підтримав свої письмові пояснення з наведених у них підстав, просив провадження в справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена його особистими поясненнями в суді та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, копією контрольного талону для проходження по "червоному коридору", митною декларацією та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , товарно-супровідними документами на переміщуваний товар - "корм для тварин", службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта.

Твердження захисника про відсутність в діях його підзахисного складу правопорушення, оскільки вартість переміщуваних товарів не перевищує неоподатковувану норму, є безпідставним.

Згідно із ч.1 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент … 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Отже, не підлягають декларуванню товари, які переміщуються в ручній поклажі або в супроводжуваному багажі.

Пунктами 34, 52, 55, 63 ст.4 МК України визначено, що несупроводжуваний багаж товари, що відправляються їх власниками-громадянами з оформленням багажних або інших перевізних документів та переміщуються через митний кордон України окремо від цих громадян; ручна поклажа товари, що належать громадянам і переміщуються через митний кордон України разом з цими громадянами або уповноваженими ними особами без оформлення багажних чи інших перевізних документів; супроводжуваний багаж товари, що належать громадянам і переміщуються через митний кордон України у багажних відділеннях транспортних засобів, якими прямують ці громадяни, з оформленням багажних або інших перевізних документів; уповноважена особа (представник) особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Як встановлено під час розгляду протоколу, ОСОБА_1 переміщував не власні товари, хоча фактура і виписана на його ім`я, а товар, який призначався для ремонту автомобіля належного фірмі, в якій останній працює водієм. Тобто, переміщуваний товар пов`язаний з провадженням підприємницької діяльності. За таких обставин підстави для віднесення вилучених за цим протоколом товарів до ручної поклажі чи супроводжуваного багажу самого ОСОБА_1 відсутні, отже вилучений товар є несупроводжуваним багажем.

Згідно ч. 6 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, що переміщуються у несупроводжуваному багажі, підлягають усному декларуванню на підставі товаросупровідних документів та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Вартість переміщуваного ОСОБА_1 розподільчого механізму за поданою стороною захисту фактурою становить 12 649,26 гривень, що становить значно більше 150 євро, через це товар підлягав письмовому декларуванню, згідно ч. 7 ст. 374 МК України, що ОСОБА_1 при заповненні митної декларації не зробив.

Отже, зазначеними доказами достатньо повно доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.472 МК України правопорушення.

Під час вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_1 встановлено таке.

ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать його пояснення та поведінка в судовому засіданні, позитивно характеризується за місцем роботи, з початку уведення на території України воєнного стану займається перевезенням гуманітарної допомоги постраждалим, а також військовослужбовцям ЗСУ, що підтверджено характеристикою на ім`я ОСОБА_1 , листом голови ГО "Центр соціальної взаємодії "Громада" та фотознімками.

Крім цього, незадекларований товар був призначений для закінчення ремонтних робіт вантажного автомобіля фірми "Mark Auto Sp.z.o.o", в якій останній працює водієм та яка з початку військової агресії Російської Федерації проти України надає транспортні засоби для перевезення гуманітарної допомоги Україні, що вбачається з клопотання директора фірми "Mark Auto Sp.z.o.o".

Санкція ст.472 МК України передбачає накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на зазначені обставини, зокрема те що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, умислу вчиняти правопорушення не мав, а вилучені товари переміщував для ремонту автомобіля та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації товарів, що передбачено санкцією ст.472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії слід визнати малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення звільнити та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучений за протоколом № 0489/20500/21 в порядку ст.511 МК України вал розподільчого механізму двигуна внутрішнього згорання до автомобіля "Вольво" повернути ОСОБА_1 , або іншій уповноваженій ним особі.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета