Справа № 203/5770/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., при секретарі Биченковій Г.С., за участю прокурора Зубова С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли вищезазначені матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення №47-01/224/21, складеним 05.10.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , будучі звільненим у 2020 році з посади слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік. Так, відповідно до наказу прокуратури Дніпропетровської області від 17.04.2019 року №515-к ОСОБА_1 було призначено на посаду слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області. Згідно з наказом прокуратури Дніпропетровської області від 30.04.2020 року №367-к ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади. Таким чином, відповідно до підпункту «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону та особою, яка згідно з приміткою до ст.56 Закону займає відповідальне та особливо відповідальне становище. Тому, згідно з абзацом 15 ч.1 ст.1, абзацом 1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення. Будучі суб`єктом, який у 2020 році припинив виконання функцій держави, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік до 01.04.2021 року. Декларація за 2020 рік ним подана до Реєстру 01.04.2021 року о 10-52 г. Таким чином, будучі суб`єктом декларування, ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію після звільнення, що є порушенням вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, посилаючись на підстави, наведені в поданому ним письмовому клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена. Просив визнати його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи встановлено та вбачається з матеріалів останньої, що відповідно до наказу прокуратури Дніпропетровської області від 17.04.2019 року №515-к ОСОБА_1 було призначено на посаду слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.

Згідно з наказом прокуратури Дніпропетровської області від 30.04.2020 року №367-к ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади.

Таким чином, відповідно до підпункту «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширювалась дія цього Закону та особою, яка згідно з приміткою до ст.56 вказаного Закону займав відповідальне та особливо відповідальне становище.

Тому, згідно з абзацом 15 ч.1 ст.1, абзацом 1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 був суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Частинами 1,2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, будучі суб`єктом, який у 2020 році припинив виконання функцій держави, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік до 01.04.2021 року.

Проте, декларація за 2020 рік ним була подана до Реєстру 01.04.2021 року о 10-52 г., що є порушенням вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та утворює в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заявляючи клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 посилався на те, що своєчасно не подав декларацію з поважних причин, пов`язаних із необхідністю зміни ЕЦП, лише за наявності якого можливий вхід до особистого кабінету на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Через неможливість входу до особистого кабінету протягом дня 31.03.2021 року з наявним ЕЦП, того ж дня ним було подано заяву на отримання (зміну) ЕЦП, який було надано тільки 01.04.2021 року та після його отримання ним невідкладно було подано декларацію. Таким чином, в нього не було умислу на несвоєчасну подачу декларації.

Перевіряючи вказані доводи суд враховує наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, подав відповідну декларацію та подає щорічні декларації, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій.

Згідно із ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до відомостей Реєстру вбачається, що ОСОБА_1 зареєструвався в Реєстрі 26.10.2016 року, подав 7 декларацій та повідомлень про суттєві зміни у 2016-2020 роках.

Зазначене свідчить, що він був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог про фінансовий контроль і, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, не міг не знати та не розуміти, що стосовно нього застосовуються вимоги щодо фінансового контролю, в тому числі й вимоги щодо своєчасного подання декларацій після звільнення, як додаткового заходу здійснення фінансового контролю.

Також суд враховує, що відповідну декларацію після звільнення ОСОБА_1 мав можливість подати в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року. Проте, у вказаний період до особистого кабінету не заходив та жодних дій з метою створення та подачі декларації не здійснював.

Вказані обставини не заперечувались і ОСОБА_1 під час розгляду справи, який підтвердив, що першого разу зайшов на сайт для подачі декларації 31.03.2021 року. Однак, не змін її подати за існуючим ЕЦП, внаслідок чого замовив інший, який йому було надано тільки 01.04.2021 року.

Суд вважає, що будучі обізнаним про порядок подачі декларацій, ОСОБА_1 в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року, тобто на протязі трьох місяців, мав достатньо часу для того, щоб пересвідчитись в дійсності ЕЦП, за необхідності змінити останній та подати декларацію у визначені законом строки.

Таким чином, суд не визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для подачі декларації з підстав необхідності зміни ЕЦП, оскільки з досліджених доказів слідує, що у нього в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати декларацію, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.51-1 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно ч.1 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2020 рік Дніпропетровською обласною прокуратурою на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції було направлено за вих.№07-793вих-21 від 12.04.2021 року та згідно штрих-коду на цьому повідомлені надійшло та зареєстровано Національним агентством з питань запобігання корупції 13.05.2021 року за вх.№06/36738/21.

На запит Національного агентства з питань запобігання корупції від 04.06.2021 року за вих.№41-01/40562/21 Дніпропетровською обласною прокуратурою за №07-1128 вих.-21 від 16.06.2021 року було направлено запитувані копії наказів про призначення та звільнення ОСОБА_1 та його особовий листок, які згідно штрих-коду були отримані Національним агентством з питань запобігання корупції 24.06.2021 року за вх.№05/51821/21.

Таким чином, Національне агентство з питань запобігання корупції ще 13.05.2021 року від Дніпропетровської обласної прокуратури отримало інформацію про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2020 рік після звільнення, 24.06.2021 року на свій запит отримала від прокуратури документи, щодо підтверджують призначення та звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та відомості про його особу відображені у особовому листку з обліку кадрів, маючи доступ до Реєстру мало можливість перевірити дії останнього, як користувача реєстру.

При цьому, суд не приймає до уваги направлення ОСОБА_1 14.07.2021 року, 27.07.2021 року, 27.08.2021 року та 22.09.2021 року листів із запрошенням до Національного агентства з питань запобігання корупції для надання пояснень, оскільки відповідно до ст.ст.12,13 Закону України «Про запобігання корупції» отримання таких пояснень є правом, а не обов`язком останнього та його уповноважених осіб.

Крім того, отримавши 13.05.2021 року інформацію про факт несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 , запрошення для дачі пояснень останньому вперше було направлено лише 14.07.2021 року, тобто більше ніж через два місяці, а протокол в підсумку було складено без отримання відповідних пояснень.

З огляду на це, суд не погоджується з наведеними у протоколі та прокурором під час розгляду справи доводами про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було виявлено в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 05.10.2021 року, оскільки виявлення правопорушення та складання щодо нього протоколу не є тотожними поняттями.

Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачена відповідальність в даному випадку за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначене правопорушення починаються з дня коли суб`єкт декларування повинен був подати, але не подав декларацію, та триває до припинення правопорушення суб`єктом декларування, тобто до дня подання останнім декларації з порушенням встановлено законом строку.

Оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність).

Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність акту несвоєчасного подання декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання декларації у визначений законом строк.

У зв`язку з цим, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є виявленим з дня коли про його вчинення суб`єктом декларування стало відомо посадовим особам компетентного органу, що встановлюється при судовому розгляді справи в кожному окремому випадку, за наявними документами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що саме 24.06.2021 року є датою виявлення адміністративного правопорушення, і саме з цієї дати органу, який складав протокол, вже було достеменно відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та було отримано відповідні документи та інформацію, які були достатніми для вирішення питання щодо складання протоколу.

Згідно ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з моменту виявлення 24.06.2021 року факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, адміністративне стягнення на нього могло бути накладено в межах визначених ч.4 ст.38 КУпАП строків, тобто до 24.12.2021 року.

Оскільки матеріали адміністративної справи надійшли до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з національного агентства з питань запобігання корупції 30.12.2021 року, на момент їх надходження до суду та подальшого розгляду справи судом передбачені ч.4 ст.38 КУпАП строки сплили, що є наслідком закриття провадження по справі згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38,172-6,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.4 ст.38 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ____________ 202__ року.