ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/182/22Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/223/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

Згідно з постановою суду, 12 лютого 2022 року о 17 год. 20 хв. в смт. Підволочиськ по вул. Корольова ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubisi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження алкотестера на місці чи проїхати в медзаклад відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, а також поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення у зв`язку з тим, що про наявність постанови дізнався лише після отримання її копії, у судовому засіданні присутнім не був. Мотивує скаргу тим, що не керував вищевказаним транспортним засобом, а лише перебував на сидінні водія, тому не бути притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення.

Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , яка не була присутня при спілкуванні його з поліцейськими, у судовому засіданні не допитувалась та не попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Крім того, вбачає порушення вимог закону у тому що поліцейський не пропонував йому пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів та не направляв його до закладу охорони здоров`я.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що не перебував за кермом транспортного засобу, протоколу про вчинення ним адміністартивного прааворушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у його присутноссті не складалось, йому не розяснювалось працівниками поліції про права та обовязки, а свідок, зазначений у протоколі, є зацікавленою особою оскільки він викликав до неї працівників поліції за порушення правил паркування.

Вказує на те, що суд розлянув справу не повідомвши його про час та місце розгляду, чим порушив його право на захист.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Причини щодо пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови суду слід визнати поважними, оскільки як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 участі у судовому засіданні не брав, копію постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2022 року отримав лише 06 квітня 2022 року.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суду першої інстанції вірно обгрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №162242 від 12 лютого 2022 року;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ;

- направленні на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12 лютого 2022 року, згідно з яким останній відмовився від огляду;

рапорті капітана ДОП ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 12 лютого 2022 року про те, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubisi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження у встановленому законом порядку огялду на стан алкогольного спяніння відмовився;

поясненнях свідка ОСОБА_2 ;

- постанові поліцейського серії БАБ № 676349 від 12.02.2022 про накладення на ОСОБА_1 адмінстягнення за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

- заяві ОСОБА_3 . Від 12 лютого 2022 року, відповідно до якої останній забрав транспортний засіб «Mitsubisi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , від ОСОБА_1 до повного його витвереження;

- відеозаписі із нагрудних камер поліцейських СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) в Тернопільській області.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував вищевказаним транспортним засобом спростовуються постановою про притягнення його до адмінвідповідальнсоті за керування автомомбелм без посвідчення водія, яку він не оскаржив та яка набрала законної сили, поясненнями свідка ОСОБА_2 та відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ним автомобілем«Mitsubisi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того з вказаного відеозапису вбачається що він не заперечував того, що виконував фукції водія.

Відповідно до ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису із нагрудних камер поліцейських СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) в Тернопільській області слідує, що ОСОБА_1 декілька раз пропонувалось пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння із використання спеціальних технічних засобів, а також пропонувалось пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 відмовлявся і намагався забрати у поліцейських пристрій на який здійснювалась відеофіксація. Крім цього, в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП Підволочиська ЦРЛ від 12 лютого 2022 року.

Відтак, згідно вимог ст. 266 КУпАП зазначена відмова може бути зафіксована у відповідності до вимог зазначеної статті за допомогою відеозапису без необхідності залучення свідків.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції послався на характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, та особу правопорушника.

Разом з тим, застосовуючи стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не з`ясував, чи мав ОСОБА_1 посвідчення водія, тобто законного права на керування транспортними засобами, передбаченого положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

З наявної в матеріалах справи довідки, наданої відділенням поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції випливає, що згідно ГСЦ МВС гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення на право керування транспортними засобами, що підтверджується наданою довідкою відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції, а тому і позбавити його цього права неможливо, що прямо передбачене Постановою Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Районний суд зазначеного не врахував, та застосував адміністративне стягнення, яке не підлягало застосуванню, а тому постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частини накладеного на ОСОБА_1 . Стягнення, зокрема, виключення рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік .

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити, виключити рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік. Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000( сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя