490/1596/22 від20.05.2022
н/п 3/490/1455/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
20 травня 2022 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 172-20 КУпАП відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить службу на посаді командир роти РМЗ в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу, 04.04.2022 року о 18:20 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , був виявлений службовими особами в/ч НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання ним обов`язків військової служби. ОСОБА_1 було доставлено до Миколаївського обласного центру психічного здоров`я для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, виписка від 04.04.2022 року №185, з діагнозом гостра алкогольна інтоксикаці.

В судове засідання з`явився адвокат Ярош В.В. який суду пояснив, що 04.04.2022 року ОСОБА_1 видано направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції до ОНД м. Миколаїв, та в направлені вказано особа ОСОБА_2 . Крім того, за результатами огляду ОСОБА_1 в порушення вимог Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду не було надано, в матеріалах справи є витяг з медичної картки амбулаторного хворого в якій не було зазначено часу о котрому було здійснено медичний огляд, що унеможливлює встановити час встановлення стану алкогольного сп`яніння, що в подальшому в порушені вимог ч.2 ст.254 КУпАП було складено протокол серії А2062 №2 від 28.04.2022 року.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, доходжу до наступних висновків.
При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу серії А2062 №2 від 28.04.2022 року дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи окрім самого адміністративного протоколу додано виписка №185 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.04.2022 року.

Дослідивши виписку №185 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.04.2022 року було встановлено, відсутність часу проведення виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Так дослідивши матеріали справи, та додані до нього матеріали, суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень,вчинених під час Воєнного стану військовослужбовцями.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами факту відмови вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття адміністративного провадження.

Керуючись ст.ст.172-20 ч.3, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Тішко Д.А.