Справа № 206/5884/21
Провадження № 3/206/145/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чухало Ю.М., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Садиленко О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 052618 від 17.12.2021, 21.05.2021 о 13 год. 00 хв. в м. Дніпрі на вул. Гаванській, в районі будинку 9, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ніссан Х-трейл, н/з НОМЕР_1 , своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості, аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген, н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . У разі ДТП транспортні засоби пошкоджено. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП заперечував повністю та зазначив, що 21.05.2021 він рухався по вул. Гаванська в сторону південного моста. Рухався в правій смузі з допустимою для цієї ділянки швидкістю та бачив автомобіль, який стояв з правої сторони, а потім цей автомобіль різко почав перпендикулярний рух. ОСОБА_1 почав гальмувати, однак не вистачило відстані і сталось зіткнення. Коли сталась ДТП, ОСОБА_2 спочатку сказала про те, що не потрібно викликати поліцію, оскільки вона сама винна у ДТП. Коли приїхав чоловік потерпілої, він зазначив, що пошкоджень на транспортному засобі на 150 доларів і запропонував все вирішити на місці, однак ОСОБА_1 вже викликав поліцію та на ОСОБА_4 було складено протокол, де ОСОБА_1 був потерпілим та в суді першої інстанції ОСОБА_4 було визнано винною. Транспортний засіб ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 50 км/год та у випадку, якщо б ОСОБА_1 не гальмував, то від транспортного засобу ОСОБА_4 нічого б не залишилось. Жодного вантажного автомобіля під час ДТП не було та коли було складено перший протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 чітко зазначила про свою винуватість.

Захисник Чухало Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що він не погоджується з винуватістю ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП та просив долучити до матеріалів справи висновок експертизи та закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 надала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 їй, як власнику автомобіля Volkswagen E-Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , заподіяна матеріальна шкода. 21.05.2021 близько 13 год. вона керуючи вказаним транспортним засобом, здійснювала виїзд на вул. Гаванська із прилеглої території будинку 9г по вул. Гаванська, виконуючи поворот ліворуч. При цьому, біля правого краю проїжджої частини в напрямку руху від Усть-Самарського мосту в напрямку Південного мосту (ліворуч від її руху), стояв припаркований вантажний автомобіль, який через значні габарити суттєво обмежував для ОСОБА_4 оглядовість. З цих підстав, вона була змушена здійснювати виїзд повільно, з метою виконання вимог п. 10.2 ПДР, оскільки їй було погано видно транспорті засоби, що наближались по вул. Гаванська ліворуч від неї. Здійснивши частковий виїзд на вул. Гаванська (приблизно на довжину половину корпусу керованого нею автомобіля), вона зупинила свій транспортний засіб, оскільки відкрилась можливість огляду вул. Гаванська і вона побачила, що зліва вказаної дороги до неї наближаються транспортні засоби. У загальмованому стані автомобіль, що перебував під її керуванням, стояв деякий час приблизно секунд 20-30. В цей час, її транспортний засіб об`їжджали інші автомобілі, яким ОСОБА_4 надавала перевагу у русі. В потоці автомобілів, що рухались по вул. Гаванська, вона побачила транспортний засіб Nissan X-Trail під керуванням ОСОБА_1 , на відміну від інших автомобілів, що виконали об`їзд загальмованого автомобіля ОСОБА_4 , водій ОСОБА_1 не здійснив маневр об`їзду, внаслідок чого відбулось зіткнення. На переконання ОСОБА_4 , причиною зіткнення міг стати той факт, що ОСОБА_1 на деякий час відволікся від процесу контролю дорожньої обстановки, легковажно розраховуючи на відсутність її зміни. Зупинений транспортний засіб ОСОБА_4 був нерухомим об`єктом матеріального світу, який об`єктивно можливо було виявити. ОСОБА_1 був зобов`язаний вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду автомобіля ОСОБА_4 . Факт зіткнення автомобілів вказує на те, що ОСОБА_1 не були вжиті відповідні настанови п. 12.3 ПДР, а отже у його діях вбачаються ознаки об`єктивної сторони ст. 124 КУпАП. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд винести постанову, якою констатувати факт наявності вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник потерпілої Садиленко О.П. просив визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зазначив, що на переконання потерпілої у суду достатньо підстав для констатування вини ОСОБА_1 у порушені приписів п. 12.3 ПДР, що стало причиною зіткнення вказаних транспортних засобів.

Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до положень ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Так, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена наявними у матеріалах даної справи доказами.

Так, постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2021 по справі № 206/2357/21, ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У вказаній постанові, судом було встановлено, що під час ДТП 21.05.2021 дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР.

Матеріалами вказаної справи об`єктивно було підтверджено, що водій ОСОБА_4 виїжджаючи з прилеглої території, повинна була надати дорогу всім транспортним засобам, які рухались по головній дорозі в обох напрямках та впевнитись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, тобто повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 1.5, 10.2 ПДР.

Крім того, судом було встановлено, що під час надання письмових пояснень працівникам патрульної поліції, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 зазначила, що не помітила транспортний засіб, що рухався, а саме Nissan X-Trail чорного кольору, внаслідок чого сталося зіткнення та що вона усвідомлює сою вину.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2021 по справі № 206/2357/21, постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2021, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження за закінченням строків накладення стягнення залишено без змін.

У вказаній постанові, судом апеляційної інстанції встановлено, що Самарський районний суд м. Дніпропетровська вірно встановив, що небезпека для учасників руху виникла саме з боку водія ОСОБА_2 , яка першою порушила ПДР України та мала технічну можливість запобігти зіткненню, шляхом виконання п. 10.2 ПДР, саме тому її дії й перебувають у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Так, за заявою ОСОБА_1 від 13.04.2022, Дніпропетровським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз було проведено судове автотехнічне дослідження № 1386-22 у межах справи про адміністративне правопорушення № 206/5884/21.

Експертом було проведено дослідження по двом варіантам розвитку даної ДТП, а саме: варіант № 1 - по поясненням водія ОСОБА_4 ; варіант № 2 по поясненням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до варіанту № 1, експертом зроблено висновки, що ОСОБА_4 перед виїздом з прилеглої території будинку № 9 по вул. Гаванська, повинна була перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній (тобто автомобілю Nissan), що регламентовано технічними вимога п. 10.2 ПДР. ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП наїзду автомобіля Nissan на автомобіль Volkswagen.

Водій ОСОБА_1 повинен був вжити заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що регламентовано технічними вимогами п. 12.3 ПДР. ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП наїзду автомобіля Nissan на автомобіль Volkswagen.

У діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічних вимог п. 10.2 ПДР, у ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічних вимог п. 12.3 ПДР.

Зіткнення відбулось у наслідок неналежного дотримання як водієм ОСОБА_4 технічних вимог п. 10.2 ПДР, так і водієм ОСОБА_1 технічним вимог п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з технічним характером ДТП.

Відповідно до варіанту № 2, експертом зроблено висновки, що ОСОБА_4 перед виїздом з прилеглої території будинку № 9 по вул. Гаванська, повинна була перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній (тобто автомобілю Nissan), що регламентовано технічними вимога п. 10.2 ПДР. ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП наїзду автомобіля Nissan на автомобіль Volkswagen.

Водій ОСОБА_1 повинен був вжити заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що регламентовано технічними вимогами п. 12.3 ПДР. ОСОБА_1 не мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП зіткнення з автомобілем Volkswagen.

У діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічних вимог п. 10.2 ПДР, у ОСОБА_1 не вбачаються невідповідності технічних вимог п. 12.3 ПДР України.

Зіткнення відбулось у наслідок неналежного дотримання водієм ОСОБА_4 технічних вимог п. 10.2 ПДР, тобто ненадання переваги в русі водію автомобіля Nissan ОСОБА_1 , а тому у діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності до технічних вимог п. 10.2 ПДР, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП зіткненню автомобіля Nissan з автомобілем Volkswagen.

Так, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, висновок експерта для суду не може мати заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що Верховним Судом України у постанові 20.11.2014 у справі № 5-18кс14 зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, застосовуючи аналгією, під час розгляду адміністративного правопорушення, предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

Суд враховує положення пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Отже, ОСОБА_1 , рухаючись по проїзній частині, маючи перевагу перед транспортними засобами, які виїжджають на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, був вправі розраховувати, що водій автомобіля ОСОБА_4 , яка виїжджала з прилеглої території на дорогу, виконає вимоги ПДР і дасть дорогу автомобілю.

Суд зазначає, що в причинному зв`язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію.

Небезпека для водія ОСОБА_1 виникла з моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , яка виїжджаючи з прилеглої території не надала дорогу транспортним засобам, які рухались по головній дорозі та не впевнилась що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що якщо б швидкість руху транспортного засобу ОСОБА_1 було перевищена допустимій у даній ділянці дороги, транспортні засоби отримали б значно більші механічні пошкодження.

Суд першої та апеляційної інстанції цілком обґрунтовано прийшли до висновку, що саме водій ОСОБА_4 , яка виїжджаючи з прилеглої території не дотрималась вимог п. 10.2 ПДР і не надала дорогу всім транспортним засобам, що рухались по головній дорозі.

При цьому судами як першої так і апеляційної інстанції вже були досліджені долучені до протоколу ААБ № 052618 докази, а саме: схема місця ДТП, фототаблиця, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також висновок експерта від 31.08.2021 № СЕ-19/104-21/21389-ІТ. Дані докази були оцінені судами, та були зроблені відповідні висновки щодо наявності в діях саме водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також, судом апеляційної інстанції версія ОСОБА_4 , щодо розвитку подій даної ДТП не була підтримана, та навпаки її була надана критична оцінка, як і висновку експерта 31.08.2021 № СЕ-19/104-21/21389-ІТ.

Тому, при розгляді даної справи відносно ОСОБА_1 , суд повністю погоджується з висновками апеляційного суду щодо підтверджених обставин розвитку ДТП.

До того ж, наявність вантажного автомобіля, який заважав водію ОСОБА_4 спростовується схемою місця ДТП від 21.05.2021, яка була підписана в тому числі і ОСОБА_4 , без будь-яких зауважень до її змісту.

Таким чином, варіант розвитку даної ДТП по поясненням водія ОСОБА_4 суд вважає нічим об`єктивно не підтвердженим, та таким, що спрямований на уникнення цивільної відповідальності водієм ОСОБА_5 за наслідки від ДТП.

На переконання суду, в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 не зобов`язаний був передбачати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм. Він не передбачав, не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль, яким керувала ОСОБА_4 , не надасть переваги в русі і не пропустить його автомобіль.

Суд зазначає, що при вказаних обставинах виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що під час розгляду матеріалів адміністративної справи, яка була складена відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не було встановлено в його діях складу адміністративного правопорушення, який був викладений в протоколі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній вчинив відповідне правопорушення, яке знаходиться у причино-наслідковому зв`язку із ДТП.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження по справі підлягає закриттю та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 38, 124, 247, 268, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя К.С. Маштак