Справа № 169/124/22 Провадження №33/802/366/22 Головуючий у 1 інстанції:Тітівалов Р. К.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника Мурай В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 01 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28 листопада 2021 року об 10 год. 03 хв. на вул.Володимирській в смт.Турійськ, керував автомобілем марки "Seat Inca", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю порожнини рота), і відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову судді необґрунтованою та незаконною, оскільки вважає, що матеріали справи свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає про те, що за кермом автомобіля перебував не він, а його дружина. Коли вони вийшли з автомобіля, то до них під`їхали працівники поліції та у грубій формі висловили претензії про невиконання вимог дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», а вони відповідно заперечували таке порушення. У ході розмови працівник поліції висловив припущення про вживання ним спиртних напоїв та після отримання ним документів висловив пропозицію пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, однак він відмовився так як не керував транспортним засобом. При цьому, працівникам поліції повідомив, що протоколу підписувати не буде. Після цього, їх відпустили. Зазначає також про те, що до медичного закладу для проходження огляду йому працівники поліції проїхати не пропонували, а також не виписували жодних направлень. Тому вважає, що працівниками поліції було порушено вимоги закону, які передбачають порядок проведення огляду особи водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Відеозапис з боді-камери, який наданий суду є неповним, хоча має бути безперервним, на ньому відсутні будь-які свідки на місці події.

Крім того, вважає, що відеозапис із стаціонарної камери відеоспостеження, який був наданий на запит суду, не може бути належним доказом його винуватості, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу. Відповідно місцевий суд перебрав на себе функцію обвинувача. Водночас, цей відеозапис не може бути належним доказом і з тих підстав, що зйомка подій проведена на невідомий пристрій, можливо на телефон із монітора комп`ютера, на ньому відсутні не тільки дата та час подій, але й невідомо хто проводить зйомку подій.

Вказує про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Мурай В.А., які апеляцію підтримали та просили задовольнити, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №484660 від 28.11.2021 року, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожними рота), відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та від огляду в лікарні в присутності двох свідків. Протокол підписаний двома свідками;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 28.11.2021 року з яких вбачається, що він був присутнім як працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній категорично відмовився;

- відеозаписом з боді-камери, на якому зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як водію транспортного засобу у встановленому законом порядку, однак він відмовився з посиланням на те, що автомобілем не керував, за кермом перебувала його дружина;

- відеозаписом зі стаціонарної камери спостереження, з якого вбачається, що рухається автомобіль червоного кольору та здійснює поворот до магазину, а за ним рухається поліцейський автомобіль з проблисковими маяками білого кольору. Коли автомобіль червоного кольору зупинився, то видно, що спочатку з пасажирської сторони вийшла особа жіночої статі, а з водійської особа чоловічої.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання в якості недопустимих доказів цих відеозаписів, як про це просить ОСОБА_1 . З цього приводу суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані докази в розумінні ст.251 КУпАП відповідають критеріям належності та допустимості, навівши при цьому у судовому рішенні відповідні обґрунтування, з якими повністю погоджується і апеляційний суд.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, який передбачений чинним законодавством, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи. Дії працівників поліції відповідали законодавству, яке передбачає процедуру проведення огляду, а також процедуру складення протоколу, і це відповідними доказами не спростовано.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про незафіксованість на відеозаписі свідків, які зазначені у протоколі відсутність, повністю спростовуються його ж поясненнями, які він надав суду першої інстанції. Зокрема, він не заперечував про присутність двох свідків на місці події. При цьому, жодних клопотань з приводу їх допису не заявляв.

Не заслуговують на увагу суду також твердження ОСОБА_1 як на підставу відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, про те, що він автомобілем не керував, оскільки даний факт повністю підтверджено відеозаписом зі стаціонарної камери спостереження, який визнано належним доказом у справі.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Турійського районного суду Волинської області від 01.06.2022 року щодо ОСОБА_1 підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 01 червня 2022 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк