Справа №: 385/316/22 3/385/201/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2022 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ханас М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

04.04.2022 року, о 18 год. 57 хв., ОСОБА_1 на вул. Центральна, 181, в м. Гайвороні Голованівського району Кіровоградської області керував мотоблоком Зубр, без н/з, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат якого становить 0,41 ‰, тест № 2272, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії ОБ № 058683 від 04.04.2022 року, не визнав та вказав на порушення працівником поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що після проведення працівником поліції огляду його на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Drager», результат якого становив 0.41 ‰, ним було висловлено незгоду з таким результатом, між тим працівник поліції не запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. Тому вважає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у якому окрім того вказав на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. У такому зазначив, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alkotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України та який не пройшов відповідне калібрування. Крім того, стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він здійснював рух транспортним засобом. З огляду на викладене, вважає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до такого висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

даними протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 058683 від 04.04.2022 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано дата, час, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с. 2);

даними результату проходження огляду на ступінь алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», проведенного 04.04.2022 року, о 19 год. 23 хв., результат якого склав 0,41 ‰, тест № 2272 (а.с. 1);

даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, відтвореного в судовому засіданні, згідно якого 04.04.2022 року, о 18 год. 57 хв., ОСОБА_1 на вул. Центральній, 181, у м. Гайвороні був зупинений працівниками поліції під час керування мотоблоком ЗУБР, без н/з, та на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, будь-яких заперечень щодо незгоди з результатом пройденого тесту на місці зупинки транспортного засобу він не висловулював, при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення будь-яких зауважень не висловив у зазначеному протоколі (а.с. 3);

Що стосується доводів ОСОБА_1 про недозволеність застосування газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» у зв`язку з тим, що такий не пройшов калібрування та не може використовуватись для проведення огляду на стан сп`яніння, то такі суддя не приймає до уваги з наступних підстав.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 9 листопада 2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6810, включені до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 1 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року, наданого на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager № 6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію та використовувались у практиці.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA ( Germany ), до яких відноситься і газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Тобто, газоаналізатор «Alcotest 6810» був дозволений для проведення освідування на території України.

Згідно з технічними характеристиками газоаналізатора «Alcotest 6810», в тому числі, які знаходяться на сайтах виробника (http://drager.com.ua/drager-alcotest-6810), вироблений Німеччиною, призначений для підприємств, яким також є і органи поліції.

Таким чином, освідування проведено у відповідності до норм діючого законодавства, уповноваженою особою, в порядку, встановленому законом, а тому доводи з даного приводу є необґрунтованими.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції при оформленні матеріалів справи відносно нього було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, зокрема після проходження огляду за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» не запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, то такі є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між тим, з відеозапису, здійсненого поліцейськими, вбачається, що ОСОБА_1 висловлював свою категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, а безпосередньо вже після проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу не висловлював своєї незгоди з таким результатом, про що окрім того, не зауважував у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що дійсно незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад. Між тим, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу, повинна бути висловлена в категоричній чіткій формі та передбачає певні активні дії водія, які дозволяють прийти до висновку, що останній не погоджується з позитивним результатом огляду і вважає його неправильним. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати самого огляду, а окрім того, ствердив факт вживання перед тим слабоалкогольного напою, що підтверджується відеозаписом (о 19:25:52), на якому відсутні висловлювання категоричної незгоди з показами алкотестера та вимога ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад на освідування. Подальша ж зміна психологічного відношення водія транспортного засобу до позитивного результату огляду на стан алкогольного сп`яніння, висловлена вже після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а тим більше під час судового розгляду, не може бути правовою підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та не тягне за собою визнання такого результату недопустимим доказом, оскільки на цій стадії провадження водій вже має інший процесуальний статус та діє як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про порушення поліцейським Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Поряд з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 не пояснював суду, чи зауважував він при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про те, що він не згідний з складанням протоколу та про це не зазначав у самому протоколі.

Що стосується доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, про що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то такі суд вважає безпідставними, з огляду на те, що з відтвореного відеозапису, здійсненого з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що транспортний засіб приведений в рух з допомогою технічних дій водія. Крім того, протягом здійснення усього відеозапису ОСОБА_1 не заперечував сам факт керування ним транспортним засобом, а лише наголошував на незаконність його зупинки працівниками поліції.

Оцінюючи у сукупності усі надані докази, вважаю доводи ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведеними.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п. а п. 2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, обізнаний з вимогами ПДР та таких повинен дотримуватися.

З урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 у порушенні п.п.а п.2.9 ПДР та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини жодним чином не підтверджено, спростовується вищенаведеними доказами і розцінюється, як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене. Разом з тим, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , відтак немає підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

Згідно із ч.1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У ч.2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги обставини справи та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 496, 20 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 221, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення правопорушнику постанови, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. М. Ханас

Дата документа 18.05.2022