Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/2275/2022 Головуючий в суді першої інстанції: Радіонов С,О.
Єдиний унікальний № 756/3840/22 Доповідач: Гладій С.В.
Категорія: ч. 1 ст.156 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Брящея Р.І., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП з накладенням на неї стягнення виді штрафу в розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень з конфіскацією предметів торгівлі.

Згідно з постановою суду, 13 травня 2022 року ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 28, МАФ «Вейп і кальян», працюючи продавцем здійснювала продаж електронних сигарет без акцизного маркування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув її до відповідальності, оскільки відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути лише особи, які займаються відповідною підприємницькою діяльністю.

Крім того вказує на порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 256 КУпАП, зокрема, з огляду на те що ст. 156 цього Кодексу є бланкетною, однак в ньому не зазначено нормативний акт за порушення якого настає відповідальність. Також звертає увагу, що протокол був складений за ст. 151 КУпАП, про що свідчить його копія, яка була вручена їй, між тим в оригіналі протоколу міститься відповідне виправлення, що є недопустимим.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Брящея Р.І. на обґрунтування доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, за приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 252 КУпАП передбачають, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримався, не повно з`ясував обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у ній доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи підробленими марками цього податку.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у ньому видів діяльності протягом визначеного строку.

За приписами ст. 17 даного Закону у разі порушення вимог ст. 15 Закону до суб`єкта господарювання застосовується відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми обов`язками в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання, в тому числі, є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Системне тлумачення вказаних вище норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів» та ГПК України дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Статтею 7 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 218 від 24 липня 2002 року (зі змінами), забороняється реалізація на території України тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору (податку). За порушення вказаних Правил несуть відповідальність саме суб`єкти підприємницької діяльності та їх уповноважені особи.

Тобто, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях, а не будь-які інші особи.

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та від свого імені здійснювала господарську (підприємницьку) діяльність.

Слушними є і доводи апеляційної скарги про недотримання працівниками поліції при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки з огляду на те, що вказана норма є бланкетною, в протоколі не міститься посилання на нормативний акт, порушення якого в даному випадку тягне відповідальність.

Проте, наведені обставини та вимоги закону залишились поза увагою та належною оцінкою суду першої інстанції, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу - за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП - скасувати, а провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу закрити, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В. Гладій