Справа № 646/7690/21
№ провадження 3/646/74/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Ніконова М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лівни Орловської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

22.11.2021 в провадження судді Теслікової І.І., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 року, надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 13 листопада 2021 року, о 02 годині 20 хвилин, в м. Харкові, біля будинку 31 по вул.Плеханівській, керувала автомобілем «Toyota RAV 4» державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатору Drager alcotest 6810 без залучення свідків. Результат огляду 0,46 проміле. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 271764 від 13.11.2021.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнала, оскільки вважає, що результат газоаналізатору Drager alcotest 6810 вказав неправильний результат, та вона бажала пройти медичний огляд у медичному закладі, однак відмовилась оскільки боїться забору крові.

Адвокат Ніконов М.М. в судовому засіданні просив протокол про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись, на те, що на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Drager alcotest 6810 було проведено огляд без залучення свідків та враховуючи, що в протоколі та відеозаписах з нагрудник камер поліцейського вбачається невідповідність часу складання протоколу та проходження огляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановлено наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9а ПДР України забороняє водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 13 листопада 2021 року, о 02 годині 20 хвилин, в м.Харкові, по вул.Плеханівській, 31, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota RAV 4» державний номер НОМЕР_2 , в алкогольному сп`янінні. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатору Drager alcotest 6810 без залучення свідків. Результат огляду 0,46 проміле, чим порушила п.2.9а ПДР України.

В наслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 271764 від 13 листопада 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alkotest 6810» від 13.11.2021, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 о 02:36 год. перебувала у стані алкогольного сп`яніння 0,46 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо огляду ОСОБА_1

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.11.2021;

- відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшла огляд за допомогою газоаналізатора, який показав результат стану алкогольного сп`яніння 0,46 проміле. На пропозицію працівника поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась, посилаючись на боязнь забору крові.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги ч.2 ст.251, ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Твердження ОСОБА_2 щодо невідповідності часу зазначеному у протоколі та зафіксованому на відеозаписах з нагрудних камер поліцейського, не відповідають дійсності, оскільки згідно першого запису № початок спілкування поліцейського з ОСОБА_1 є 13.11.2021 о 02.25 год., що відповідає даним протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 була зупинена о 02-20 год. та узгоджується між собою.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не бажала проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, для проходження медичного огляду оскільки боїться забору крові є необґрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності.

Крім того, суд розцінює доводи ОСОБА_1 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо незгоди з експертизою та вимогою медичного огляду яке їй не було надано, як правову позицію захисну направлену на уникнення відповідальності, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського №, вона відмовилась від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з боязню забору крові, та в подальшому під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення за порадою знайомого, який знаходився разом з нею у автомобілі зробила запис, що незгодна з експертизою та вимагає медичний огляд який їй не було надано. Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо проведення експертизи, а містять лише результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора.

Також, суд критично ставиться до пояснень представника ОСОБА_1 адвоката Ніконова М.М., щодо порушення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора без залучення свідків, оскільки, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія 21.02.2019, внаслідок складання нею іспиту на знання вимог ПДР України. За таких обставин, суд вбачає, що керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, на момент зупинки, проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння та висловлення пропозиції ОСОБА_1 з боку працівників поліції щодо проходження відповідного медичного огляду у медичному закладі у водія не було достатніх підстав відмовлятись від такої законної вимоги, а тому суд вважає доводи ОСОБА_1 про відмову від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з боязню крові безпідставними.

При цьому належить врахувати, що відеозапис працівників поліції не є єдиним доказом, завдяки якому зафіксовано адміністративне правопорушення. Визначальними є відомості протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний належним працівником поліції, та результати тестування на стан алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alkotest 6810». На підставі відеозапису встановлюються додаткові відомості про адміністративне правопорушення.

Такий висновок суд робить згідно вимог ст.252 КУпАП України, де зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вищезазначені докази належними, допустимими та достатніми для висновку про керування водієм ОСОБА_1 13.11.2021 о 02-20 год. у стані алкогольного сп`яніння, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушенні, результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alkotest 6810», акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та відеозаписах з нагрудних камер поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а ПДР України, та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані її дії з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова.

Відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Суддя Теслікова І.І.