Справа № 298/1340/21
Номер провадження 3/298/320/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Великоберезнянської ДПІ ГУ ДПС у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1221/Н/24-08/ від 30 листопада 2021 року, складеного головним державним інспектором Ужгородського відділу податків та зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Закарпатській області Мейсарош Вікторією Михайлівною, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила правопорушення - невчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме: подання з порушенням встановлених строків податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року, чим порушено пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України. Граничний строк подання 09.11.2021, фактично подано 11.11.2021 о 19.11 к.ч.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.163-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Згідно ст.268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , оскільки присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-4 КУпАП України, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 163-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

До суду подано докази на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП - протокол про адміністративне правопорушення №1221/Н/24-08/ від 30 листопада 2021 року, у своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 повідомила, що звітність важка, бухгалтера не має, податкова звітність працювала з перебоями. Поряд з цим, доказів останнього суду не надала.

Також долучені до матеріалів справи квитанції №1, №2 та податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року, що підтверджують наведені в протоколі обставини щодо невчасного повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст.163-4 КУпАП, а матеріали справи містять докази у підтвердження винуватості останьої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Вимогами ч. 2 ст.38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Згідно з матеріалами даної справи (№1221/Н/24-08/ від 30 листопада 2021 року), граничний строк подання звітності - 09.11.2021, фактично подано - 11.11.2021, а отже, на момент розгляду справи судом минув строк накладення стягнення. Суд, дотримуючи вимог ст. 38 КУпАП, вважає, що провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.38, 256, 247, 278 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.