Провадження № 33/801/676/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Олійник Г.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3 655 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

У постанові суду зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , 08.07.2022 приблизно о 04.05 год., в умовах особливого періоду і в період комендантської години, перебував на вул. Г. Успенського, 80 в м. Вінниці з ознаками алкогольного сп`яніння. В приміщенні КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», перебуваючи з клінічними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2022 року скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою доводи ОСОБА_1 про наявність підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, зокрема, те, що останній раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не мав жодних дисциплінарних стягнень та усвідомлення останнім негативного характеру своїх дій. При цьому, наявні й інші аргументи для звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, а саме: визнання вини, щире каяття та перебування на утриманні чотирьох дітей.

Також, в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що місцевим судом не взято до уваги пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме те, що алкоголь вживався останнім у поза робочий час, зокрема, в день перебування у звільненні від військової служби - 08.07.2022.

Крім того, заявником вказано про те, що він, як військовослужбовець, (учасник бойових дій) на даний час несе військову службу та виконує завдання щодо захисту територіальної цілісності України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, а також надав відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ОДВ/9/422 від 08.07.2022, військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , 08.07.2022 приблизно о 04.05 год., в умовах особливого періоду і в період комендантської години, перебував на вул. Г. Успенського, 80 в м. Вінниці з ознаками алкогольного сп`яніння. В приміщенні КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», перебуваючи з клінічними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, за що відповідальність передбачена частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі ст. 63 Конституції України, пояснення надавати відмовився.

Згідно з висновком КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» №1420 від 08.07.2022 щодо результатів медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 08.07.2022 о 04 год. 05 хв. ОСОБА_1 від проведення огляду відмовився.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисних діях вживання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, а також виконання службових обов`язків у нетверезому стані.

Кваліфікуючі ознаки вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, доводиться матеріалами справи та підтверджується поясненнями, наданими останнім особисто у судовому засіданні.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Разом з тим, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність підстав для звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Так, як вбачається зі службової характеристики, ОСОБА_1 за час проходження служби у військовій частині зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований військовослужбовець, сумлінно ставиться до виконання своїх службових обов`язків, покладені на нього завдання виконує у визначений термін, статут ЗСУ знає добре та користується ним у повсякденній діяльності, ввічливий, тактовний, за характером спокійний, врівноважений. Вказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суттєво знижують ступінь його вини.

При цьому, матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам, водночас.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що на утриманні гр. ОСОБА_1 перебуває четверо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 25, 26, 27, 28).

Відтак, оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, а саме усвідомлення ним негативного характеру, з урахуванням даних, що характеризують його особу, перебування на утриманні чотирьох дітей, визнання вини та щире каяття, а також зважаючи на те, що останній, як військовослужбовець, (учасник бойових дій) на даний час несе військову службу та виконує завдання щодо захисту територіальної цілісності України, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з постановленням рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши останньому усне зауваження, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі частини другої статті 284 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2022 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити на підставі частини другої статті 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук