Справа №150/16/22
Провадження по справі №3/150/15/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №024665, складеного 03.12.2021 інспектором СРПП Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Закревським О., 03.12.2021 року о 21 год. 13 хв. в с. Гонтівка по вул. Комарова Могилів Подільського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло). Під час медичного огляду у Могилів Подільській ОЛІЛ відповідно висновку лікаря №209 від 03.12.2021 ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, заперечує факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Пояснив, що лікарем він не оглядався, жодні обстеження чи лабораторні дослідження не проводились, тест був вже розпакований у його відсутність. Зазначив, що зразок біологічного середовища (сечі) був відібраний у одну ємність, яка не була запакованою та яку працівник поліції у присутності ОСОБА_1 дістав з власної кишені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року 1032, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Крім того, згідно до п. п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

3 матеріалів справи вбачається, що до матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду, додано направления на медогляд ОСОБА_1 , у якому зазначено, що його виписано о 22 год.10 хв. (а.с.3). Однак, із оглянутого диску із відеозаписом про зупинення транспортного засобу зафіксований час початку запису - 21.13.08, закінчення запису - 21.16.07.; в той же час медичним закладом КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» надано засвідчену копію зовсім іншого направления на медогляд ОСОБА_1 , що виписано інспектором СРНП Мала О.М. (а.с.24), у якому зазначений час направления на огляд - 22.25.

Наявність двох направлень не відповідає вимогам Інструкції №1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої МВС України Міністерства охорони здоровя Україи 09.11.2015 року.

Процедура виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регламентована Інструкцією №1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препарат, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Диск з відеозаписом про причини зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 не містить відеофіксації зупинення транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 та відсутній звук; відсутня відеофіксація повідомленння про причини зупинення транспортного засобу; відсутня відео фіксація стану ОСОБА_1 та підстави для направлення його до медичного закладу для огляду.

У диску із відеозаписом у медичному закладі комунальному некомерційному підприємстві «Могилів-Подільська ОЛІЛ» з відеофіксації вбачається, що дата запису - 2015-01-02 час 08:35:53, що не відповідає даті, зазначеній в протоколі про адміністративне правопорушення; не відображено особу, щодо якої проводиться тестування; тест, який використовувався, перед використанням не оглянутий, не оголошено який саме тест буде використовуватись, не оглянуті та не зафіксовані дані про реквізити тесту (зокрема, номер партії, індивідуальний номер, строк придатності.

Відповідно до вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, тест має бути відкритий безпосередньо перед його проведениям.

Однак, з відеозапису вбачається, що тест без упаковки в руках медичної сестри; наявність лише однієї ємності з біологічним матеріалом (сечею) на столику; маніпуляції з тестом проводить медсестра, а не особа, яка має відповідну подготовку та компетентна її проводи, та яка в подальшому складає висновок про її результати; не зафіксовано оголошення ОСОБА_1 отриманих результатів тестування біологічного матеріалу.

В акті медичного огляду №209 від 03.12.2021 (а.с.25) зазначений час його складення - 22.25, в той же час в пункті 6 цього ж Акту зазначений точний час огляду - 22.30. Відтак, з вище наведеного слідує, що акт складено до огляду ОСОБА_1 .

В пункті 18 акту не зазначені відомості про придатність тесту для використання та його реквізити; чи дозволено його використання, що ставить під сумнв правомірність його використання та прямо суперечить п. 18 вищезазначеної Інструкції.

В пункті 21 акту зазначено, що лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу - тест для виявлення 5 наркотичних речовин SNIPER, що свідчить про те, що лабораторна діагностика з метою уточнения наявних речовин впливу не проводилась, що суперечить вимогам пункту 7 розділу III Інструкції, відповідно до яких проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

В пункті 22 цього ж акту зазначено час відібрання сечі - 22.25 хв., тобто час виписування направлення на огляд. В пункті 23 акту в якості методу лабораторного тестування знову вказано тест на виявлення наркотичних речовин.

Акт підписано черговим лікарем (нарколог )закреслено, причина не зазначена.

У Інструкцкціях експрес тестів зазначено, що для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод заключного діагнозу, який повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Відповідно до п.7 розділу III Інструкції №1452/735 встановлено обов`язкове проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Пунктом 8 зазначеної Інструкції визначено мету такого дослідження - виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричиняти стан сп`яніння.

Пунктом 9 розділу III Інструкції визначено, що використання в закладах охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання для проведення лабораторних досліджень, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п.15 розділу III Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

На підставі акту медичного огляду видається висновок щодо результатів медичного огляду (п.16 розділу III Інструкції).

Пунктом 22 роздіду III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Пунктом 10 розділу III Інструкції визначено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності, вміст однієї з яких використовується для первинного дослідження, а вміст другої зберігається протягом 90 днів.

Згідно п.11 розділу III Інструкція за збереження, транспортування, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Із пояснень ОСОБА_1 слідує, що зразок біологічного середовища (сечі) був відібраний ним у одну ємність, яка не була запакованою та яку працівник поліції при ньому дістав з власної кишені.

Окрім того, як зазначає ОСОБА_1 , лікарем він не оглядався, ні обстеження, ні лабораторні дослідження не проводились, тест був вже розпакований у відсутність ОСОБА_1 .

Вище наведені обставини свідчать про те, що в акті, висновку та протоколі про адміністративне правопорушення, який складений на підставі висновку, не в повній мірі висвітлено інформацію та висновок містить сумнівні результати попереднього експрес тесту, які б мали підтверджуватись лабораторними дослідженнями, а тому не є належним, достовірним та достатнім доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, тому не міг бути підставою для складення щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, звертаю увагу на те, що із диску з відеозаписом у медичному закладі комунальному некомерційному підприємстві «Могилів-Подільська ОЛІЛ» вбачається, що дата запису - 2015-01-02 час 08:35:53, що не відповідає даті, зазначеній в протоколі про адміністративне правопорушення (03.12.2021), що ставить під сумнів достовірність такої інформації та дає підстави вважати такий доказ недопустимим.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згiдно із статтею 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Уci сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналогічна норма міститься і в ст.62 Конституції України. Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97). ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). Згідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП вважається недійсним.

В силу ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів правил України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 7 КпАП України встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КпАП України).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За наведених вище обставин, приходжу до висновку, що працівником поліції при складанні протоколу порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що вказує на недопустимість доказів, отже, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що складений з порушенням вимог законодавства, та не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягається до відповідальності.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 та відсутність таким чином події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке настає за ч.1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 247, 251, 256, ст. 278 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК