Справа № 638/2783/22
Провадження № 3/638/1190/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2022 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатова К.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

10 травня 2022 року до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст. 126 КУпАП, обґрунтоване наступним.

16 лютого 2022 року о 15 годині 38 хвилин по вул. Сокольникова 28а/1 в м. Харкові, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan АХ 12352 А, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою ВДВС за №60853005 від 11.12.2019 року виконавця ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч.3 КУпАП.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан на всій теріторії держави з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого був продовжений.

Згідно із ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено ст. 55 Конституції України та гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд).

У зв`язку з веденням воєнного стану на території України, з урахуванням ст. 3 Конституції України, з метою забезпечення життя, здоров`я та безпеки відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, адміністративний матеріал розглядається дистанційно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 126 ч.3 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, суддя керується Конституцією України, кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України.

ОСОБА_2 маючи аліментні зобов`язання є суб`єктом інкримінованого правопорушення, несвоєчасно або не в повному обсязі сплачував аліменти, у зв`язку з чим постановою державного виконавця від 07.09.2021 року смт Дворічна за виконавчим листом №613/1242/19 від 02.12.2019 року, його було тимчасово обмежено у праві керування транспортним засобом. Його дії містять склад інкримінованого правопорушення та ОСОБА_2 винний у його вчиненні, оскільки керував транспортним засобом будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП підтверджуються матеріалами справи.

ОСОБА_2 має на своєму утриманні неповнолітню дитину, на утримання якої зобов`язаний сплачувати аліменти.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відтак, суддя приходить висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суд з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року), правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, та і іншими особами.

Згідно до вимог п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Що ж стосується стягнення, то враховуючи обставини справи, особу правопорушника, можливі наслідки вчиненого, а також відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, суддя вважає доцільним накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції ч.3 ст. 126 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст..ст.33-35, 126ч.3, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грв.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя