П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного судуБалацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - адвоката Горевої К.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon" апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного судуКиївської області від 13 червня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживаєза адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_1 08.05.2022 о 11 год. 05 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 ,по вул. Одеській, 70, с. Крюківщина, Бучанського району, Київської області,з явнимиознаками алкогольного сп`яніння:запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Від проходженнямедичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER та проведення такого огляду у медзакладіводійвідмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2022 скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, щообставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а в матеріалах справи відсутні докази вини.

Також ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а тому неможливо встановити чи мав він описані в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, чи роз`яснювались йому його права, чи повідомлялася підстава зупинки транспортного засобу, чи пропонувалося пройти огляд, в тому числі й медичний, для визначення алкогольного сп`яніння.

Вказує ОСОБА_1 , що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, однак, пояснення свідків у даній справі написані на заготовленому бланку, написані від руки однаковим почерком, що викликає обґрунтовані сумніви щодо належності даних доказів.

Посилається і на те, що в матеріалах справи відсутні жодні докази порушення водієм правил дорожнього руху та наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 звертає увагу, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів його відсторонення від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та в його інтересах захисникаГореву К.С., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та додатково надані суду матеріали, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України- є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 100763 від 08.05.2022, в цей день, ОСОБА_1 о 11 год. 05 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 ,по вул. Одеській, 70, с. Крюківщина, Бучанського району, Київської області,з явнимиознаками алкогольного сп`яніння:запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Від проходженнямедичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER та проведення такого огляду у медзакладіводійвідмовився у присутності двох свідків.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 08.05.2022були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його власноручно виконаний підпис.

Даний протокол складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП відділу № 1Бучанського РУП, рядовим поліції Вертелецьким Д.В., дії якого ані ОСОБА_1 , ані в його інтересах - захисникГорева К.С. не оскаржувалиі матеріали провадження таких даних не містять.

Як пояснив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, того дня він дійсно керував транспортним засобом.

Працівник поліції повідомив йому- ОСОБА_1 , що той вживав, пройшов "Драгер".

Він- ОСОБА_1 пройшов "Драгер", показало 2 проміле.

Повідомив, що при свідках не відмовлявся від проходження, був збоку від них.

Для повного та об`єктивного розгляду провадження судом апеляційної інстанції були направлені запити, в тому числі і щодо надання відеозапису досліджуваних подій за участю ОСОБА_1 .

Згідно відповіді на лист начальник відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Лаврик В. повідомив наступне.

У відповідності п.п. 3,7 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2010 за № 1026, строк зберігання запитуваних відеозаписів становить не менше 30 діб.

В зазначених умовах, запитувані відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських не можуть бути надані (а.с. 100, 111).

Проте на даний відеозапис, як на докази у справі, у протоколі про адміністративне правопорушення посилань не має.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП, які б могли слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - не вбачається.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення він не був відсторонений від керування транспортним засобом чи/або транспортним засіб під його керуванням не був затриманий працівниками поліції для евакуації на штрафний майданчик, що, свою чергу свідчить про невинуватість ОСОБА_1 та порушення працівниками поліції положень законодавства, - то вони є безґрунтовними.

При цьому необхідно відмітити, що тимчасове затримання транспортних засобів, зокрема, шляхом доставляння його на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно у випадку, передбаченому ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, який в досліджуваному провадженні не установлений, не послалася на такий випадок і сторона захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до вимог ч.1 ст.265-1 КУпАП поліцейським було тимчасово вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, про що у протоколі про адміністративне правопорушення зроблена відповідна відмітка.

Відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022, з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання цього обов`язку тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним, посилання ОСОБА_1 на те, що він був зупинений патрульними без жодних причин, відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу, є безпідставними.

Крім того, в матеріалах провадження наявні пояснення двох свідків ОСОБА_5 (а.с.3) та ОСОБА_6 (а.с. 2) , відповідно до яких в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку в медичному закладі(лікаря-нарколога) або пройти тест за допомогою приладу "Драгер", що вони також і засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 100763, складеного стосовно ОСОБА_1 (а.с. 1).

Разом з тим, свідок ОСОБА_5 надіслав на електронну адресу суду свої пояснення, в яких вказав, що дійсно 08.05.2022 його було залучено в якості свідка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

На місці вчинення адміністративного правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , ним було надано письмові пояснення щодо події яка сталася, він- ОСОБА_5 підтвердив відмову громадянина ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 66-68).

Інший свідок - ОСОБА_6 в телефонному режимі повідомив, що дійсно 08.05.2022 працівники поліції зупинили його в якості свідка, на пропозицію поліцейських водій ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння, він-свідок ОСОБА_6 особисто запитав водія ОСОБА_1 чи згоден він пройти медичне освідування на що останній повторно відмовився (а.с. 52).

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки кожне з пояснень містить особистий підпис свідка, а отже і згоду на правильне зазначення працівником поліції всіх відомостей, які в ньому містяться.

За наведеним, в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Не вказала на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і сторона захисту.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у встановленому законом порядку за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За викладеним апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька