ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/308/22 Справа № 711/1564/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Константин В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Демиденка Вячеслава Анатолійовича на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого 2 групу інвалідності загального захворювання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 30.03.2022 року о 22 годині 00 хвилин в м. Черкаси по вулиці Сергія Амброса, 70, керував автомобілем «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у вставленому законом порядку проводився на приладі «Драгер ARBH 0522» на місці зупинки при безперервній відео фіксації на нагрудний відеореєстратор №476548, результат тесту 1,61 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною представник ОСОБА_1 адвокат Демиденко В.А. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.07.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, провадження про притягнення останнього до адміністративної відповідальності відповідно до ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що матеріали справи не містять відомості, що саме, ОСОБА_1 керував автомобілем 30.03.2022 р., і ця обставина не зафіксована на відеозапису здійсненому працівниками поліції. Крім того, відеозапис не містить відомості про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснювалась право на захист, та вимоги ст.266 КУпАП, а також на відеозапису не зафіксовані будь-які свідки, що є порушенням вимог Інструкції №1452/735 від 11.11.2015 р., ст.ст.266, 268 КУпАП, вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини, оскільки йому працівники поліції, в тому числі, не роз`яснили наслідки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та не повідомили, що він має право пройти освідування у медичному закладі, а підписати протокол про адміністративне правопорушення, його змусили працівники поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Демиденка В.А. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

У відповідності до вимог п.2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААБ №276347 від 30.03.2022 р., результатом тесту №1016 від 30.03.2022 р., актом огляду на стан сп`яніння від 30.03.2022 р., рапортом начальника сектору УКР ГУНП в Черкаській області майора поліції Крячко І. від 30.03.2022 р., рапортом інспектора взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кузькового А. від 30.03.2022, відеозаписом із нагрудної камери поліцейського №476548, показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також показами самого ж ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції.

Що стосується доводів апелянта, про те, що матеріали справи не містять допустимих доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, то вони є безпідставними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписав його та будь-яких зауважень, щодо його складання з боку працівників поліції, не висловив (а.с.1), а в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому вказано результати його огляду на стан сп`яніння 1,61‰ поставив свій підпис, про те що згідний з вказаним результатом (а.с.3).

Також, суд першої інстанції допитав в якості свідків працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та начальника сектору УКР ГУНП в Черкаській області Крячка І.М., які надали пояснення щодо обставин дорожньої події від 30.03.2022 р. за участі ОСОБА_1 та підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом першої інстанції був переглянутий відеозапис з нагрудних камер (бодікамер) працівників патрульної поліції, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та не виявляв незгоди з результатами проведеного освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи апелянта, що працівниками поліції були порушені вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відеозапис події від 30.03.2022 р. за участю ОСОБА_1 здійснювався без участі свідків, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повністю дотримались вимог ст.266 КУпАП, відповідно до якої огляд на стан сп`яніння водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і присутність свідків не є обов`язковою умовою такого огляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази, які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення є належними та допустимими по даній справі, та доводять ту обставину, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 липня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Демиденка Вячеслава Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко