н/п 3/174/51/2022
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, яка надійшла з відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Ленінське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, майстер в філії «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК», мешкає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ,,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №858346 від 19 лютого 2022 р., ОСОБА_1 19.02.2022 р. о 03.00 год. знаходився у п`яному вигляді у дворі буд.24-а по вул.Центральній в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, вдарив ногою по службовому автомобілю «Шкода рапід» 2785, на неодноразові зауваження заспокоїтись не реагував, тим самим здійснив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що 19.02.2022 р. близько 02-03 год. ночі курив на лавочці біля під`їзду. Під`їхали працівник поліції, в цей час з під`їзду вибіг сусід ОСОБА_2 , між ним та працівниками поліції виник конфлікт, на останнього наділи кайданки, заламавши руки. З під`їзду вийшли його дружина та дружина ОСОБА_3 кричав, його намагались посадити до автомобілю. Він підійшов до працівника поліції, намагався з`ясувати чого ОСОБА_4 затримують, поліцейський сказав йому відійти, однак він не відходив та допитувався далі, нащо працівник поліції прийомом перекинув його через плече і він упав на спину. Потім він підвівся, підійшов до службового автомобіля та вдарив ногою по автомобілю, чи пошкодив його, не знає. Після цього він повернувся на лавку та подзвонив на номер «102», викликав другий наряд поліції, щоб розібратися у ситуації. Поліцейські разом з сусідом поїхали, а через 15-20 хв. повернулись, наділи на нього кайданки, посадили в автомобіль, він спротиву не чинив. Відвезли його до відділку, завели до коридору, де побили, бо він обурювався з приводу свого затримання. З приводу побиття до ДБР, прокуратури особисто не звертався. Звертався на швидку, де зафіксували тілесні ушкодження, лікувався вдома. Дружина зверталась в ДБР онлайн, відповідь отримали з Вільногірського ВП про те, що його заяви направлені до ДБР.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що 19.02.2022 р. до поліції надійшло кілька викликів про те, що за адресою АДРЕСА_3 , виник сімейний конфлікт. Коли прибули на адресу, ОСОБА_1 сидів на лавочці біля будинку, з під`їзду вибіг ОСОБА_2 , який поводився агресивно, тому на нього наділи кайданки. ОСОБА_1 підійшов до автомобіля та почав витягувати з нього затриманого, його закликали припинити ці дії, він відійшов, але потім вдарив по службовому автомобілю ногою, внаслідок чого машина отримала пошкодження. Після цього ОСОБА_1 сів на лавочку. ОСОБА_4 відвезли до відділку, потім повернулися за ОСОБА_6 , він сидів на лавочці, його затримали у порядку ст.261 КУпАП, посадили до автомобіля, щоб доставити до поліції. Під час руху той відчиняв двері, намагався вискочити з автомобіля, до нього застосували кайданки, він бився головою об автомобіль, коли приїхали вдарився головою об асфальт та отримав тілесні ушкодження, в відділку склали протокол. Фізична сила до затриманого не застосовувалась.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 19.02.2022 р., близько другої години ночі, надійшло повідомлення про сімейний конфлікт. Коли приїхали на місце, ОСОБА_1 сидів на лавочці біля будинку, з під`їзду в цей час вибіг ОСОБА_2 , який поводив себе агресивно, його затримали, посадили в автомобіль. ОСОБА_1 відкривав двері автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_2 випав з нього. Потім ОСОБА_1 вдарив по сліжбовому автомобілю ногою та після цього знову сів на лавку. Вони доставили ОСОБА_4 до відділу, за цей час на «102» надійшла скарга ОСОБА_1 на дії працівників поліції, поїхали з`ясувати чи буде він писати заяву, він все ще сидів на лавочці, сказав що заяву писати буде, його посадили в машину, він по дорозі відчиняв двері, щоб вийти, йому наділи кайданки та відвезли у відділок, де склали протокол.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 19.02.2022 р. між їхніми сусідами Великими виник сімейний конфлікт, чоловік побив дружину. Приїхала поліція, в цей час її чоловік ОСОБА_1 курив на лавочці біля будинку. ОСОБА_2 поводив себе агресивно, йому наділи кайданки та посадили до автомобіля, двері автомобіля були відчинені і її чоловік стояв біля них та розмовляв з затриманим. В цей час працівник поліції прийомом перекинув чоловіка через себе і він упав на спину. Піднятись самостійно він не міг, тому вона та сусід підняли його. Він почав обтрушуватись, а потім ногою вдарив по автомобілю, після чого пішов та знову сів на лавочці. Поліцейські поїхали, вона хотіла забрати чоловіка додому, на що він відповів, що прийде коли допалить. Він дзвонив в поліцію з приводу неправомірного застосування до нього сили, це чула з балкону квартири сусідки ОСОБА_9 , коли піднялась до неї. Потім приїхали працівники поліції, наділи на її чоловіка кайданки, посадили до автомобіля та поїхали. Додому чоловік прийшов вранці з тілесними пошкодженнями та розповів, що в відділку поліції його били три чоловіки, звернулись до лікарні. Її мати з цього приводу звернулась до ДБР, однак на даний час про результати розгляду заяви її не повідомили.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14.

Правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Злісна непокора передбачає відсутність застосування фізичної сили з боку винної особи, а у разі застосування, в діях винної особи вже буде мати місце опір.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеного по ст.185 КУпАП, злісна непокора ОСОБА_1 законним вимогам працівників поліції полягала у тому, що він «вдарив ногою по службовому автомобілю «Шкода рапід» 2785, на неодноразові зауваження заспокоїтись не реагував».

Разом з тим, з наданих письмових матеріалів справи та показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_1 після того, як вдарив по службовому автомобілю ногою, сів на лавку біля під`їзду, будь-яких інших протиправних дій не вчиняв і будь-які вимоги працівниками поліції йому не виказувалися, тобто ОСОБА_1 самостійно припинив свою неправомірну поведінку, а відтак фактичні обставини справи, викладені у протоколі щодо того, що ОСОБА_1 після нанесення удару ногою по службовому автомобілю «на неодноразові зауваження заспокоїтись не реагував», в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, тому є незрозумілим у чому саме полягала злісна непокора ОСОБА_1 законним вимогам працівника поліції, якого саме працівника поліції та яких саме вимог, тобто об`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 працівником поліції при складенні протоколу не конкретизована і будь-яких достатніх та допустимих доказів його винної поведінки матеріали справи не містять.

До того ж, матеріали справи не містять будь-яких допустимих доказів того, що вищевказаними діями ОСОБА_1 було пошкоджено майно - службовий автомобіль поліції, на що вказує свідок ОСОБА_5 , тому покази останнього, у цій частині, суд оцінює критично.

Також, розмір шкоди, яка могла бути завдана вказаними діями ОСОБА_1 , при складанні протоколу посадовою особою не встановлювався, автомобіль не оглядався.

Крім того, у протоколі не зазначено у повному обсязі дані про місце вчинення правопорушення (не вказаний район області), тобто об`єктивна сторона правопорушення в цій частині також належним чином не встановлена.

Також, в протоколі не вказана форма вини правопорушника (умисна або необережна), що є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення.

Таким чином, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення при складенні протоколу працівником поліції належним чином не конкретизовані, а як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява №36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, в діях ОСОБА_1 при складанні протоколу не конкретизовані, достатніх та допустимих доказів на підтвердження його винної поведінки не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ст.185 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись п.1 ст.247, ст.184, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова