Номер провадження: 33/813/111/22
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 гривень на користь держави.

З вказаної постанови вбачається, що 06.10.2021 року о 15 год. 32 хв., громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Kia Ceed» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Пантелеймонівська, 17Б/1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №001460 від 21.10.2021 року, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)із звукозапису судового засідання суду першої інстанції вбачається, що лікар ОСОБА_2 пояснила, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`янінням на момент огляду, а висновок про перебування в стані сп`янінням було зроблено виключно у зв`язку із тим, що у сечі були знайдені залишки препарату, який включено до переліку таких, що мають психотропну дію. Однак концентрація препарату невідома, так само не відомо який період такий препарат зберігається у вигляді слідів, необхідних для його ідентифікації в організмі;

2)судом першої інстанції було проігноровано відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно, ніяких ознак алкогольного або наркотичного сп`янінням виявлено не було, «поза ромберга» та «пальце-носовий» тест був виконаний;

3)в оскаржуваній постанові судом не було наведено жодних обставин, які б могли свідчити про вчинення правопорушення, не було забезпечено рівності сторін, не було забезпечено повного та всебічного розгляду справи;

4)з місця пригоди ОСОБА_1 поїхав сам за кермом свого автомобіля, жодних заходів забезпечення провадження у вигляді відсторонення від керування автомобілем застосовано не було.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження закрити у зв`язку з недоведеністю винуватості.

Одеський апеляційний суд належним чином сповістив ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання його апеляційної скарги. Заяв, клопотань від ОСОБА_1 на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079178 від 21 жовтня 2021 року з якого вбачається, що 06 жовтня 2021 року о 15:32 год. в м. Одесі по вул. Пантелеймонівській, 17 Б/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Ceed» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 001460 від 21.10.2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 1 ст. 1430 КУпАП. До протоколу додано висновок лікаря, відео з нагрудного реєстратора 001582, 001010, 1575;

-висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001460 від 21 жовтня 2021 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 06.10.2021 року о 16:10 год. був оглянутий лікарем, висновок огляду: перебуває у стані наркотичного сп`яніння, яке викликане впливом бупринарфином;

-відеозапис з відеореєстратора, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції в м. Одесі по вул. Пантелеймонівській, 17 Б/1. ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено, що поступив сигнал на лінію «102», про те що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В ході перевірки даної обставини, працівниками поліції ОСОБА_1 , на місці зупинки було запропоновано пройти «пальце-носовий» тест. У поліцейських виникла підозра, що останній перебуває під впливом наркотичних речовин, тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у встановленому законодавством порядку, а саме проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 поїхав до медичного закладу, здав біо матеріал. Лікарем-наркологом КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_1 було повідомлено, що результати проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння будуть готові лише 21.10.2021 року, про що останній розписався та зобов`язався прийти за їх результатом.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до посилань ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваній постанові судом не було наведено жодних обставин, які б могли свідчити про вчинення правопорушення, не було забезпечено рівності сторін, не було забезпечено повного та всебічного розгляду справи оскільки, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, надавав свої пояснення. Більш того за клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання було викликано лікаря-нарколога КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_2 для надання особистих пояснень з приводу події, яка сталася 21.10.2021 року. Даний факт також відображений у постанові суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що із звукозапису судового засідання суду першої інстанції вбачається, що лікар ОСОБА_2 пояснила, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`янінням на момент огляду, а висновок про перебування в стані сп`янінням було зроблено виключно у зв`язку із тим, що у сечі були знайдені залишки препарату, який включено до переліку таких, що мають психотропну дію. Однак концентрація препарату невідома, так само не відомо який період такий препарат зберігається у вигляді слідів, необхідних для його ідентифікації в організмі не заслуговують на увагу з огляду на те, що дійсно клінічних ознак наркотичного сп`яніння встановлено не було. У ОСОБА_1 був орієнтований адекватно, мова не була порушена, дихання та пульс у нормі, зіниці очей не змінені, реакція зіниць очей на світло млява, очі червоно-крапляні. Було проведено неврологічний тест «поза Ромбергу», за допомогою якого було оцінено статичну координацію ОСОБА_1 і що дало змогу вважати, що останній знаходився в стані наркотичного сп`яніння, що в подальшому і підтвердив висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001460 від 21 жовтня 2021 року.

Також, апелянтом не надано до суду апеляційної інстанції доказів оскарження водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку вказаного висновку № 3 від 20.04.2021 року. Між тим, відсутні такі зауваження до висновку № 001460 від 21 жовтня 2021 року і в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та поясненнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає такі посилання апеляційної скарги спробою апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 21.10.2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова