Провадження № 3/263/743/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №465965 від 26 листопада 2021 року, ОСОБА_1 26.11.2021 приблизно о 15.30 годин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Дії кваліфіковані, як домашне насильство, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутністю, провину не визнав.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ №465965 від 26.11.2021 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якої є повторність. Однак, в змісті правопорушення описаному в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ №465965, працівником поліції не зазначено кваліфікуючої ознаки.

Суд зауважує, що диспозиція частини 2 ст.173-2 КУпАП сформульована законодавцем як " Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті".

Долучена до матеріалів справи копія постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП не доводить повторність вчинення правопорушення ОСОБА_1 повторно протягом року, оскільки правопорушення вчинено 26.11.2021, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності інкримінована за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП винесена 24.11.2020.

Отже, повторність ст.173-2 КУпАП є кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, про це повинно бути зазначено в протоколі та підтверджено відповідною постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка винесена протягом останнього року перед складенням протоколу, що розглядається.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку, що суду не надані належні докази щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду.

Суддя О.Л.Соловйов