Справа № 372/814/22
Провадження № 3-337/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , дата народження суду не відома, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором ПП «Восход- України», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

по ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 259 від 26.01.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме занизив податок на додану вартість в загальній сумі 1 667 636,00 гривень, в т.ч. за листопад 2020 року на суму 1 667 636,00 гривень, що на свідчить про те, що ОСОБА_1 у листопаді 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 присутнім не був.

На розгляд справи в суді ОСОБА_1 не з`явився, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Заяв, клопотань не подав.

Представник ОСОБА_1 Корзаченко В.М. під час розгляд справи в суді вину ОСОБА_1 заперечив, подав суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання передбачених чинним законодавством України вимог.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 25-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильності вирішення справи.

Як встановлено під час розгляду справи, про існування виїзної перевірки, Акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, директору ПП «Восход-України» ОСОБА_1 стало відомо лише 12 квітня 2022 року після ознайомлення його захисника з матеріалами справи про адміністративне правопорушення у суді.

Зокрема, так притягуваний не був навіть присутній під час складання протоколу, а також протокол не містить жодних даних про свідків події чи складання протоколу.

Так, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить усіх обов`язкових реквізитів, які передбачені ст. ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а додані до нього документи не є належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки не може бути доказом ксерокопія 1 і 21 аркуша Акта виїзної перевірки від 26 січня 2022 року № 1195/10-36-07-15/14279843 з якого неможливо встановити підстави та реальні обставини такої перевірки, тощо, таким чином, висновок Головного державного ревізора-інспектора та складений ним протокол ґрунтуються лише на його власних припущеннях, що суперечить приписам ст. ст. 19 та 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладене за: Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Вказана частина статті є бланкетною і тому протокол про адміністративне правопорушення потребує чіткого і конкретного зазначення, який же саме встановлений законом Порядок ведення податкового обліку було порушено ОСОБА_1 і має містити відповідні докази такого порушення та зазначення конкретних пунктів Порядку.

Так, зазначення у протоколі про порушення ОСОБА_1 п. 198.1 та п. 198.3 Податкового кодексу України без посилання на будь-які належні і допустимі докази не доводить наявність самого порушення та не конкретизує його складу.

Відтак, не маючи жодних належних і допустимих доказів, не дослідивши наявні первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, не вислухавши пояснень керівника підприємства, тобто ОСОБА_1 , зробити висновок про наявність якогось з перелічених порушень з боку притягуваного до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 можна було лише на припущеннях, оскільки матеріали справи не містять достатньо доказів існування порушення, яке б мало наслідком адміністративну відповідальність.

Чинний Податковий кодекс України передбачає право платника податків подати заперечення на Акт перевірки, а в разі наявності і отримання податкового повідомлення-рішення про необхідність сплати до бюджету коштів (яке до цього часу підприємством не отримане), визначені у ньому суми є неузгодженими до завершення адміністративного чи судового оскарження під час яких саме контролюючий орган повинен довести правомірність і законність свого рішення (ст. ст. 54-56, 58 ПК України). І лише після закінчення адміністративного чи судового оскарження податкового повідомлення-рішення за наслідками перевірки платника податків та у разі відхилення доводів скарги платника податків, останній має сплатити визначені контролюючим органом суми як узгоджені, що може свідчити про підтвердження висновків контролюючого органу про допущення керівництвом юридичної особи платником податків, певних порушень ведення податкового обліку.

Отже, станом на час розгляду справи, контролюючим органом не надано суду доказів узгодження вказаної в Акті перевірки начебто заниженої суми податку на додану вартість на загальну суму 1 667 636,00 гривень, а відтак складений протокол ґрунтується виключно на власних хибних та передчасних припущеннях Головного державного ревізора-інспектора Білоцерківського відділу перевірок платників юридичних осіб управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області Могорита Максима Володимировича.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно абзацу другого частини 3 статті 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, а в цьому випадку наведено достатньо обґрунтованих сумнівів, які доводять абсолютну невинуватість притягуваного ОСОБА_1 .

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в Україні, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ґрунтується лише на власних суб`єктивних припущеннях Головного державного інспектора, а суд самостійно не може з`ясувати вказані обставини та винести судове рішення на припущеннях.

Крім того під час розгляду справи в суді, представником ОСОБА_2 було повідомлено про те, що ПП «Восход-України» було подано письмові заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки № 1195/10-36-07-15/14279843 від 26.01.2022 року, де повідомлено про факт оскарження рішення-повідомлення до ГУ ДПС у Київській області, що підтверджується копією заперечення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 163-1 ч. 1, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд.

Суддя: М.В. Кравченко