КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 757/3899/21 Головуючий у суді першої інстанції - Шапутько С.В.
Номер провадження № 33/824/565/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Конюшком Денисом Борисовичем на постанову Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №012873, 15 грудня 2020 року о 15 год. 08 хв. в м. Києві на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. М. Задніпровського, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не надав змогу завершити рух через перехрестя автомобілю «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , та скоїв з ним зіткнення. В результаті удару, автомобіль «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 відкинуло ліворуч на смугу попутного руху, де сталось зіткнення з автомобілем «КІА Cerato» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався паралельно тап яким в цей час керував ОСОБА_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.3б, 16.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із спливом строків притягнення до відповідальності.

Апелянт вказує, що категорично не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні порушення п. 2.3б, 16.5 Правил дорожнього руху України і які перебувають у причинному зв`язку із ДТП.

Вказує, що відповідно до п. 16.5 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_2 був зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя.

Як вбачається з відеозапису місця події, схеми ДТП, пояснень учасників, автомобіль «Skoda Fabia» під керуванням водія ОСОБА_1 проїхав стоп-лінію, перебував на перехресті й відповідно мав пріоритет, щоб проїхати перехрестя. Вказане також узгоджується з п. 16.8 Правил дорожнього руху України, адже водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору й відповідно мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху нададуть йому пріоритет. Всі автомобілі, окрім автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , надали водію ОСОБА_1 можливість закінчити проїзд перехрестя.

На адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення від ОСОБА_2 , відповідно до тексту яких останній вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки працівники поліції під час складення протоколу відносно нього керувались лише показами учасників ДТП, однак не перевірили його пояснення, що на час початку руху на зелене світло світлофору жодних автомобілів на перехресті не було.

ОСОБА_2 вважає твердження апелянта ОСОБА_1 щодо дотримання ним вимог п. 16.8 Правил дорожнього руху України хибним, адже лише неухильне дотримання і виконання усіх правил дорожнього руху в їх сукупності забезпечує безпечний дорожній рух, а водій ОСОБА_1 з самого початку рухався із порушенням вимог Правил дорожнього руху України та навіть після ДТП продовжував порушувати вимоги п. 2.10 Правил, за що був письмово попереджений працівником поліції.

Вказує, що твердження про надання водію ОСОБА_1 можливості закінчити проїзд перехрестя не відповідає дійсності, оскільки усі автомобілі почали рух одночасно, окрім автомобіля «Volkswagen Jetta» синього кольору, в полі зору якого перебував автомобіль ОСОБА_1 , тому що він перебував за межами світлофора та не знав, коли почався рух у його напрямку.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення особи яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_3 , який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , дослідившиматеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі мотивував свою постанову тим, що всупереч дорожній обстановці, не врахувавши того, що транспортні засоби, що виїжджали із вул. Генерала Алмазова в напрямку вул. М. Задніпровського та у зворотному напрямку, на бул. Лесі України, зупинили рух вже як 7 секунд, водії автомобілів «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 та «КІА Cerato» державний номерний знак НОМЕР_3 , вирішили продовжити рух, та фактично виїхали на проїзну частину бул. Лесі Українки, яку перетинали, на забороняючий червоний сигнал світлофора, спровокувавши зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який розпочав рух через перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Судом першої інстанції вказано, що водії автомобілів «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 та «КІА Cerato» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 , були спроможні виявити, що розпочинають рух на червоний сигнал світлофору, оскільки на момент початку їх руху автомобілі, що рухались в попутному напрямку (з вул. М. Задніпровського в напрямку вул. Генерала Алмазова), вже сім секунд стояли на світлофорі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд не може в повній мірі погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №012873, 15 грудня 2020 року о 15 год. 08 хв. в м. Києві на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. М. Задніпровського, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не надав змогу завершити рух через перехрестя автомобілю «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 , та скоїв з ним зіткнення. В результаті удару, автомобіль «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 відкинуло ліворуч на смугу попутного руху, де сталось зіткнення з автомобілем «КІА Cerato» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався паралельно. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.3б, 16.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.1).

В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася 15 грудня 2020 року, складена працівниками патрульної поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 15 грудня 2020 року зазначено, що він зупинився на світлофорі на перехресті бул. Л. Українки та вул. Генерала Алмазова. Після того, як світло світлофора стало зеленим побачив відсутність автомобілів перед собою та почав рух. Вказано, що приблизно через 15 метрів, коли автомобіль набрав швидкість приблизно 30 км/год та виїхавши на перехрестя, ОСОБА_2 побачив перед собою автомобіль «Skoda», який рухався за сторони м. Арсенальна по вул. Г. Алмазова, в напрямку вул. Євгена Коновальця. ОСОБА_2 зазначає, що він відразу зреагував та почав гальмувати, однак гальмівнного шляху не вистачило. Також вказано, що водій «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Г. Алмазова, затримався на перехресті та вирішив проскочити його, у зв`язку із чим його не було видно при початку руху, а також він не впевнився, що автомобілі з права не почали рух (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року зазначено, що він виїхав на перехрестя вул. Г. Алмазова та бул. Лесі Українки на зелене світло світлофора. Вказано, що був ускладнений рух, тому швидкість була низька. ОСОБА_1 вказує, що коли попереду нього машини проїхали, він продовжив рух вперед через перехрестя. З правового боку автомобілі стояли без руху, а на перехресті немає дублюючого світлофору. Зазначено, що майже закінчуючи перетин перехрестя він відчув удар з правої сторони та його відкинуло вліво, де він зіштовхнувся з іншим автомобілем. ОСОБА_1 вважає, що він правильно закінчував проїзд перехрестя і водій автомобіля «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_1 повинен був дати йому можливість завершити маневр переїзду перехрестя доріг (а.с.4).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 15 грудня 2020 року вбачається, що рушивши на зелений сигнал світлофору по вул. Г. Алмазова, йому було перекрито рух машинами, які рухались по бул. Лесі Українки, але за правилами дорожнього руху він мав завершити маневр. Вказано, що у зв`язку із тим, що інші машини рухались на червоний сигнал світлофору і перекрили йому дорогу, тому він зупинився посередині перехрестя. В подальшому, він почав рухатись для завершення маневру та вже не бачив сигналу світлофору та відчув як в нього врізався автомобіль «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 у зв`язку із тим, що в останнього врізався автомобіль «Skoda Oktavia» державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.5).

Також в матеріалах справи міститься оптичний диск, на якому містяться відеоматеріали з камер, які розташовані на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. М. Задніпровського (а.с.34).

Відповідно до положень пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до положень пункту 16.5 Правил дорожнього руху України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Так, із долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.16.5 Правил дорожнього руху України, оскільки ОСОБА_2 не дочекавшись поки транспортні засоби, які рухались по перехрестю закінчать маневр, почав рух вперед на зелений сигнал світлофору.

Вказані дії ОСОБА_2 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками які потягли пошкодження транспортних засобів потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Крім того, судом встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рушив на зелений сигнал світлофору та перетнув стоп-лінію й зупинився на перехресті від Г.Алмазова та бульвару Лесі Українки у зв`язку із тим, що автомобілі які їхали поперед ним машини не встигли проїхати перехрестя й перегородили йому шлях.

Перетнувши стоп-лінію ОСОБА_1 вважається таким, що виїхав на перехрестя та мав завершити вказаний маневр, що відповідало б вимогам п.16.8 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Інших світлофорів, які б дублювали сигнал і які б дали знати ОСОБА_1 про те, що сигнал світлофору змінився на червоний на перехресті не було.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що вище вказані обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , а висновок суду першої інстанції, який викладений в постанові Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року є помилковим у зв`язку з чим дану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Разом з тим, відповідно до положень статті 38 КУпАП (в редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 ) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається із адміністративних матеріалів справи, правопорушення вчинене ОСОБА_2 15 грудня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено також 15 грудня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржувана постанова Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Конюшком Денисом Борисовичем задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський