Справа № 758/5920/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 894363, 19.07.2022 о 10:29 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру стосовно своєї матері.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, просила закрити провадження у справі, оскільки 19.07.2022 року о 10.29 год. не вчиняла насильства відносно матері. Пояснила, що вона з сином зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі матері. Вранці 19.07.2022 року виявила, що матері нема вдома, а ключі на зв`язці відсутні, внаслідок чого вона викликала поліцію, щоб змусити матір повернути ключі. Коли поліція приїхала на її виклик, матері ще не було вдома, їй зателефонували і за кілька хвилин матір прийшла додому, почала плакати та скаржитися на неї, тому поліцейські склади протокол, хоча вона у цей день з матір`ю не спілкувалася. На матір також склади протокол за насильство в родині, тому що вона забрала ключі від квартири. Справу стосовно матері суддя закрила.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник Криницька Н. В. просили притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки вона систематично вчиняє домашнє насильство. Потерпіла пояснила, що сварка з донькою мала місце напередодні - 18.07.2022 року ввечері, коли донька її провокувала на конфлікт, намагалася це зняти на телефон, але у цей день вона поліцію не викликала. Стосовно вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно матері саме 19.07.2022 о 10:29 год., потерпіла вказала, що вважає, що виклик поліції донькою і є цим психологічним насильством. Також вказала, що вона теж написала на доньку заяву до поліції.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю за необхідне провадження по адміністративній справі закрити з тих обставин, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У Рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

У якості доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу додано лише її пояснення, згідно з якими ОСОБА_1 вказує, що її мати постійно погрожує її виселити з квартири, забрати дитину, здійснює моральне насилля, говорить при дитині про неї погані речі, а 19.07.2022 забрала ключі від їхньої квартири, ніби провокація від неї.

З показів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у суді вбачається, що між ними виникають обопільні конфлікти, у результаті яких кожна з них викликає поліцію.

Письмових пояснень від потерпілої особи не відбиралися та до матеріалів справи не долучені. Будь-яких інших доказів на підтвердження неправомірної поведінки ОСОБА_1 та вчинення нею психологічного насильства 19.07.2022 року о 10.29 год. суду не надано. Щодо системного характеру правопорушення у протоколі не зазначено.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Абзацом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» визначено, що насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. В абзаці 4 вищевказаної статті зазначено, що під психологічним насильством в сім`ї розуміється насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі обоюдні конфлікти, сварки, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У той же час ані протокол, ані інші матеріали, додані до протоколу, не містять відомостей про те, у чому полягає психологічне насильство з боку ОСОБА_1 по відношенню до матері, які саме дії вчинено одним членом сім`ї на психіку іншого члена сім`ї, чи мали місце словесні образи або погрози, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Отже, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких даних, які б мали доказове значення, завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої вказаними у протоколі діями, які мали місце саме 19.07.2022 року о 10.29 годині.

З огляду на наведене, приходжу до висновку, що достатніх доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не надано, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 245, 251, 247, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА