Справа № 443/216/22 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 33/811/464/22 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.04.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 272 гривні. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 21.01.2022 року о 16 год. 20 хв. за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в ході якого обзивав її нецензурними словами, погрожував словесно фізичною розправою, чим чинив моральний та психологічний тиск, що могло завдати шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, судом не повною мірою досліджено всі обставини справи, висновки суду, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема те, що 21.01.2022 року взагалі не перебував в с.Іванівці, також зазначає, що і ОСОБА_2 цього ж дня перебувала на роботі з 09.00 год. до 18.00 год. в Жидачівському відділенні «ІдеяБанк», сам виклик поліції про вчинення домашнього насильства був здійснений 22.01.2022 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено лише 27.01.2022 року.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмами від 03.05.2022 року, а отже у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 443/216/22, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №910101 від 26.01.2022 року відносно ОСОБА_1 були заява та пояснення ОСОБА_2 від 22.01.2022 року (а.с.4,5), отже заява потерпілої ОСОБА_2 була складена та подана у поліцію лише на наступний день після ніби-то вчиненого насильства.

Жодних інших доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи немає та працівниками поліції долучено не було.

Поряд з цим, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції надав письмові та електронні докази, які породжують обґрунтований сумнів про те, що 21.01.2022 року о 16 год. 20 хв. останнім було вчинено домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , оскільки як встановлено апеляційним судом, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 існують цивільно-правові спори, зокрема житлово-побутового характеру, що не виключає можливість ОСОБА_2 з метою помсти оговорити ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, судом першої інстанції жодним чином не перевірено пояснень ОСОБА_1 про те, що ні він, ні ОСОБА_2 21.01.2022 року о 16 год. 20 хв. не перебували в домогосподарстві в с.Іванівці Стрийського району Львівської області, що викликає сумнів у тому, чи мала місце подія адміністративного правопорушення в дійсності.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі за відсутністю належних та допустимих доказів щодо винуватості ОСОБА_4 слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, скасувати та провадження у справі №443/216/22 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.