П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із відділу прикордонної служби «Ужгород» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012092 від 20.04.2022, вбачається, що о 10 год. 20 хв. 20 квітня 2022 року в пункті пропуску «Ужгород» був виявлений прибув гр. Угорщини, який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина Угорщини № НОМЕР_1 , виданий 17.09.2021 року на ім`я ОСОБА_2 07,06.1970 року народження. В ході занесення інформації до БД у п/п «Перевірка документів» відбулося спрацювання БД1-2 з індексом «В».

Проінформовано ініціатора доручення, після чого ініціатор скинув Форму 1, що вищевказаний громадянин являється громадянином України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення поглибленої перевірки паспортного документа встановлено, що документ дійсний, належить пред`явнику, але даний громадянин є громадянином України(підтверджується відомостями «Формиї». В ході проведення фільтраційних заходів офіцерами ПОРВ та ВВБ було встановлено, що вказаний громадянин намагався виїхати з України по вищевказаному документу з метою ухилення від мобілізації,, тобто вищезазначений громадянин вчинив спробу незаконного перетину ДКУ.

Своїми діями порушив вимоги cm. 9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, cm. 2 Закон України «Про громадянство», cm. 4 Конституції України.

Вказаним вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явися, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із тим від нього 09.05.2022 року надійшла заява про те, що він проходить службу в ЗСУ, коштів для сплати штрафу не має, має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує самостійно. Просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву що надійшла від ОСОБА_1 , доходжу до висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України спроба перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , на паспортний контроль пред`явив паспортний документ громадянина Угорщини № НОМЕР_1 , виданий 17.09.2021 року на ім`я ОСОБА_2 . При цьому встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 , ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки останній намагався перетнути державний кордон України в пункті пропуску без відповідних документів, що дають право громадянину України перетнути державний кордон України, а саме пред`явив паспорт громадянина Угорщини для виїзду з України.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-1 КУпАП, об`єктивна сторона якого виражена у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №0120924 від 20.04.2022; протоколом про адміністративне затримання від 20.04.2022; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.04.2022; актом опитування затриманої особи; рапортом інспектора прикордонної служби Ю.Божейко; та іншими зібраними доказами.

Таким чином, повно, всебічно, дослідивши надані докази з точку зору їх належності, допустимості та достатності, суд, з врахуванням критерію "поза розумним сумнівом" доходить висновку, що вина громадянина України ОСОБА_1 , повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адмінправопорушення те, що ОСОБА_1 , вперше притягається до адміністративної відповідальності, відомості про протилежне суду не надано, на даний час проходить службу в ЗСУ, вину у вчиненні правопорушення визнав, враховуючи особу правопорушника, його майновий стан, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, що відповідно до вимог ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення, враховуючи ступінь вини правопорушника, приймаючи до уваги те, що наслідки правопорушення не представляють суспільної небезпеки та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а отже вважаю зазначене діяння малозначним і за можливе звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, оскільки його діяння не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших громадян.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що згідно із ст. 40-1 КУпАП та Законом України «Про судовий збір», судовий збір з особи може бути стягнуто у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Суд, звільняючи ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, вважає, що судовий збір у розмірі 496,20 грн. стягненню з особи, яка звільнена від адміністративної відповідальності не підлягає.

Керуючись ст.22, ч.1 ст.204-1 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-1 КУпАП

Звільнити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за малозначністю та обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош