Справа № 307/3769/22
Провадження № 3/307/1488/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення вчинені

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, мешканцем АДРЕСА_1 , передбачені ч. 4 ст. 130, стст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять першого вересня дві тисячі двадцять другого року, о 16-й год., по вулиці Травневій, у смт. Буштино, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SsangYong Actyon», н/з НОМЕР_1 , при роз`їзді з зустрічним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а також, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження в установленому порядку від освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав. Пояснив, що 21.09.2022, він зустрівся із знайомими та вживав алкогольні напої. Після цього сів за кермо свого автомобіля SsangYong Actyon», н/з НОМЕР_1 . На вулиці Травневій, у смт. Буштино, при роз`їзді з зустрічним автомобілем «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення дзеркалами заднього виду. Він зупинився та намагався домовитися з водієм «Mercedes-Benz Vito», але потерпілий попросив суму відшкодування, яка на його думку була завищеною. Після цього він поїхав додому, куди згодом приїхав потерпілий ОСОБА_2 та працівники поліції. Після дорожньо-транспортної пригоди він не вживав спиртні напої, просто перелякався та ходів уникнути відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і сказав поліцейським, що керував автомобілем тверезим, а спиртне вживав після ДТП. У зв`язку з цим відмовився від проходження освідчення.

Розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, схемою місця ДТП від 21.09.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.09.2022, відеозаписом з місця події, та його особистими письмовими поясненнями від 21.09.2022 року.

Крім того, згідно протоколу серії ААБ № 027877 ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП - вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 не визнав свою вину у вживанні спиртних напоїв після ДТП та поясни, що письмові пояснення були написані працівником поліції. ОСОБА_1 пояснив, що під час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, а пояснення, які надав працівникам поліції щодо вживання спиртних напоїв після ДТП були надані через сильне хвилювання, можливість на його думку уникнути адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, та через неможливість сприймати адекватно реальність.

Доказом вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв після ДТП особа, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення вважає відеозапис на якому він визнає факт вживання алкоголю після ДТП. Однак ці пояснення ОСОБА_3 спростував під час розгляду справи пояснивши їх тим, що намагався уникнути відповідальності, оскільки керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Його показанням суд віддає перевагу позаяк на відеозапису видно, що розмова з працівниками поліції відбувається о 16.22 год., а ДТП мало місце о 16.00 год. ОСОБА_3 має чітко виражені ознаки алкогольного сп`яніння, - нестійка хода, сповільнена мова, постійне хитання.

Вважаю, що за 22 хвили неможливо було доїхати додому з місця ДТП, вжити 100 грамів горілки, (як він говорить на відео) і так сильно сп`яніти.

З відеозапису також убачається, що при розмові ОСОБА_3 з поліцейськими був присутній і потерпілий ОСОБА_2 від якого не було відібрано жодних пояснень щодо стану в якому перебував правопорушник на момент ДТП, хоча вони спілкувалися між собою.

Цим же відеозаписом чітко стверджено, що ОСОБА_1 відмовився пройти освідчення на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» та їхати в лікарню для проведення медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

За таких обставин приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з частини четвертої на частину першу статті 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП провадження слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, з наступних підстав.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 027880 від 21 вересня 2022 року вказано, що ОСОБА_1 в порушення пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним.

Згідно п. 1.10 ПДР залишення місця дорожньо-транспортної пригоди це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Під час розгляду справи було з`ясовано і підтверджено доданими до протоколу поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відразу після ДТП між ними відбулася розмова про відшкодування шкоди, вони разом поїхали додому до правопорушника, але не змогли досягти згоди про розмір відшкодування, після чого потерпілий викликав поліцію.

Отже жодних заходів щодо встановлення (розшуку) ОСОБА_6 та (або) його транспортного засобу працівники поліції не проводили, оскільки вони були відомі ОСОБА_7 .

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 підлягає закриттю.

Згідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 496.20 гривень.

Тому керуючись ч. 2 ст. 36, стст. 251, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут