Справа № 526/420/22
Провадження № 3/526/216/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одружений, працює Вищий Антикорупційний Суд - заступник начальника відділу, зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 25.03.2022, ОСОБА_1 25 березня 2022 року 0 21 год 03 хв в м. Гадяч по вул. Полтавській керував транспортним засобом Тойота Королла, н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, пояснив, що того дня він вжив незначну кількість безалкогольного пива ще вдень. Ввечері його дружина ОСОБА_2 , приїхала по нього, сіла за кермо автомобіля і вони разом поїхали додому. В центрі міста вони зупинилися, ОСОБА_2 вийшла з автомобіля у своїх справах, а до них приїхала патрульна поліція і інспектор відразу ж став наполягати на освідуванні, на що він погодився. Трубку продував більше 10 разів і прилад показав позитивний результат, після чого його відвезли в поліцію, де склали протокол. Потім відвезли в Гадяцьку ЦРЛ, де теж намагались провести освідування, однак він відмовився. Не згоден з висновками приладу, оскільки він є не точним, бо температура повітря не відповідала параметрам, тому він міг показати хибний результат.

Поліцейський СРПП № 1 Гадяцького ВП ОСОБА_3 суду показав, що 25 березня 2022 року о 21 год 03 хв в м. Гадяч по вул. Полтавській було зупинено транспортний засіб Тойота Королла, від водія було чути запах алкоголю з рота. Після освідування на Драгері, який показав позитивний результат, був складений протокол. Потім ОСОБА_1 відвезли в Гадяуьку ЦРЛ з метою освідування.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 25.03.2022 був з ОСОБА_1 у синагогі, де цілий день облаштовували військових, потім випили пива, Денис пив безалкогольне пиво, потім по нього приїхала дружина ОСОБА_2 і вони разом поїхали додому.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він працює охоронником у синагозі. Ввечері 25 березня 2022 року він відкривав шлагбаум автомобілю Тойота Королла, н.з. НОМЕР_2 , за кермом була ОСОБА_2 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно п.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

П.6 вказаної Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За п.7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Дослідивши докази суд приходить до висновку, що у матеріалах адміністративного провадження відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про керування транспортним засобом ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи незгодним з результатами приладу Драгер, не був доставлений відразу на освідування до медичного закладу, ці дії були проведені вже після складання протоколу. Освідування в Гадяцькій ЦРЛ відбулося більше ніж через дві години з моменту освідування ОСОБА_1 на приладі Драгер.

Також в ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_1 був освідуваний на приладі Драгер 25.03.2022 о 21.04 год.

При цьому, у квитанції вказана температура повітря +18,0 градусів за Цельсієм, тоді як за даними різних сайтів температура повітря у м.Гадяч о 21 годині не перевищувала +6 градусів за Цельсієм.

Отже, єдиним доказом, який мав би підтверджувати провину ОСОБА_7 є квитанція приладу «Драгер», яку суд не може прийняти як належний і допустимий доказ, оскільки один із точних замірів, який ним виконувався - температура повітря - не відповідає дійсності, як не відповідає дійсності і відображений у квитанції час заміру. Будь-яких інших доказів провини ОСОБА_6 працівниками поліції не зібрано.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що поліція під час складання протоколу та збору матеріалів не дотрималася вимог закону та нормативних актів.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ЄСПЛ у своїх рішення неодноразово зазначав необхідність дотримання стандартів доведення вини особи у вчиненні правопорушення. Так, у справі «Кобець проти України» суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018 р. у справі № 914/2505/17 згадує, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

За наведених обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як достатніх об`єктивних даних про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння судом не здобуто.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя Л. В. Максименко