ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/426/22
провадження № 3/0187/281/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р. Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Дніпродзержинськ (нині Кам`янське) Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; пенсіонер; посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 10.04.2001 МРЕВ м. Дніпродзержинськ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України 17.09.2004; РНОКПП НОМЕР_3 ;

за порушення частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 . Згідно протоколу ААД № 317115 від 24.04.2022 про адміністративне правопорушення встановлено, що 24.04.2022 об 14:10 години по автодорозі Т-0414 в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, свою вину фактично визнав. Пояснив, що не знав, що за відмову від проходження огляду також наступає відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (справа «O'Halloran and Francis v. the United. Kingdom [GC], скарга № 15809/02), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги ПДР (п. 1.3. ПДР). Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п.п. 2.5 і 2.9.а ПДР).

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (зі змінами), огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Під час судового розгляду встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог встановлених законом та Інструкцією.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 317115 від 24.04.2022, який відповідає положенням ст. 256 КУпАП, зокрема містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Дану відмову зафіксовано в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали відповідні письмові пояснення;

- відеозаписом з грудної відеокамери, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від пропозиції працівників поліції пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою технічного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що санкція статті не передбачає альтернативних видів покарання, суд накладає стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 221, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави (реквізити: отримувач: ГУК у Днiпр-кiй обл/ Дн-ка обл/ 21081300, р/р UA0004001, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», протокол ААД №317097 від 29.03.2022) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений добровільно протягом 15 (п`ятнадцяти) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) на користь держави (реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - судовий збір по справі №187/426/22 про адміністративне правопорушення).

Строк пред`явлення виконавчого документа становить три місяці з наступного дня після набрання постанови про накладення адміністративного стягнення законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя І. М. Соловйов