Справа № 442/738/22 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 33/811/342/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Галишина А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 31.01.2022 близько 18:30 год. на вул. П. Орлика, 20 у м. Дрогобичі Львівської області вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції, а саме на зауваження інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 не перешкоджати здійснювати патрулювання службовим транспортним засобом, перебував на проїзній частині дороги перед службовим автомобілем, на неодноразові зауваження інспектора припинити дане правопорушення не реагував та продовжував перешкоджати руху службового транспортного засобу.

На постанову судді Генсьор О.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що був зупинений працівниками поліції, які на причини зупини вказали, що він не увімкнув показчик повороту. З порушенням він не погоджувався, але поліцейські не реагували. Зазначає, що працівники поліції не представились, поводили себе зухвало.

У зв`язку з даними обставинами він зателефонував до свого батька. Коли приїхав батько для з`ясування всіх обставин, працівники поліції хотіли поїхати з місця, але він разом із ОСОБА_3 стали на дорозі, щоб затримати їх, та викликати інший наряд поліції.

Зазначає, що жодних насильницьких, фізичних або інших дій по відношенню до працівників поліції вони не вчиняли. Вони хотіли лише переконатись у достовірності того, що їх зупинили працівники поліції і запропонували залишитись до прибуття іншого екіпажу.

Після цього працівники поліції вимкнули нагрудні камери, заштовхнули його разом з ОСОБА_4 до патрульного автомобіля, нічого не пояснили, та повезли до відділення поліції, по дорозі до відділення поліції, працівники поліції нанесли удари прикладом автомата.

Зазначає, що у протоколі не зазначено свідків, які були на місці, та відсутні їх пояснення, а відео з нагрудних камер поліцейських не безперервне.

ОСОБА_1 , його захисник Галишин А.В., які брали участь у розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції зупинили його та повідомили, що він допустив порушення, з яким він не погодився. Поліцейські не представились, не надали йому жодних посвідчень, згодом поліцейські зачинились у автомобілі та склали постанову. Він дійсно не пропускав автомобіль, оскільки хотів затримати їх так як сумнівався, що це дійсно працівники поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Галишина А.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №108560 від 31.01.2022 (а.с. 2);

протоколом АА № 190379 про адміністративне затримання від 31 січня 2022 року (а.с. 3);

рапортами поліцейських ВРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Салія М., Шеремети В. від 31.01.2022 (а.с. 4-5);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 31.03.2022 з якого вбачається, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 про допущене ним адміністративне правопорушення та неодноразово просив надати посвідчення водія. Однак ОСОБА_1 постійно з`ясовував чому він повинен надавати таке, вказував, що зараз приїде його адвокат, а щодо відеозапису адміністративного правопорушення, яке йому показав поліцейський вказав, що на відео не видно номерного знаку транспортного засобу. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що за відмову від пред`явлення посвідчення водія, відносно нього буде складено протокол та постанова за допущене правопорушення (а.с. 17).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Такі дії ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції.

Частинами 2, 3, 6 статті 62 «Про Національну поліцію», передбачено що, законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Поліцейський під час виконання покладених на нього обов`язків підпорядковується тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику. Ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків.

Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок та діють від імені держави.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Як судом першої, так і апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 31.01.2022 близько 18:30 год. на вул. П. Орлика, 20 у м. Дрогобичі Львівської області вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції, а саме на зауваження інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 не перешкоджати здійснювати патрулювання службовим транспортним засобом, перебував на проїзній частині дороги перед службовим автомобілем, та на неодноразові зауваження інспектора припинити дане правопорушення не реагував та продовжував перешкоджати руху службового транспортного засобу.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що дійсно перешкоджав руху службового автомобіля працівників поліції, оскільки сумнівався, що перед ним дійсно поліцейські.

Покликання в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування судового рішення, на грубу поведінку працівників поліції на місце події, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції діяли у встановленому законом порядку, з додержанням вимог порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та Інструкції з оформленням матеріалів про адміністративні правопорушення, а також з додержанням прав ОСОБА_1 , якому було забезпечена присутність захисника після адміністративного затримання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що працівники поліції наносили йому та ОСОБА_5 удари прикладом автомата, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки у матеріалах справи відсутні підтвердження, що ОСОБА_1 чи ОСОБА_6 звертались із відповідними скаргами на дії правників поліції, за наслідками розгляду яких було б прийнято відповідні рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ст. 185 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах