Справа № 161/5395/22
Провадження № 3/161/1991/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 12 травня 2022 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2022 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 призваний по мобілізації 26 лютого 2022 року командир третього взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 , що тимчасово дислокується на території смт. Торчин Луцького району Волинської області самостійно, дозволив підлеглому водію взводу старшому сержанту ОСОБА_2 на власному легковому автомобілі виїхати за межі військової частини НОМЕР_1 в м. Луцьку та покинути пункт тимчасової дислокації не отримавши на це дозволу командира роти капітана ОСОБА_3 , та командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4
04 травня 2022 року близько 02:40 год. ОСОБА_1 повідомили, що водія взводу старшого сержанта ОСОБА_2 на власному легковому автомобілі марки Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 зупинили працівники патрульної поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області у м. Луцьку по вул. Набережній під час керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а в багажнику автомобіля виявили боєкомплект з патронів та РПГ-22 видані ОСОБА_2 для виконання завдань пов`язаних з проходженням служби у військовій частині НОМЕР_1 в особливий період. Таким чином, командир третього взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив: та дійсно 04.05.2022 року водій військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_2 звернувся до нього, командира 3-го взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (смт. Торчин) лейтенанта ОСОБА_1 з проханням залишити розташування військової частини НОМЕР_1 по сімейним обставинам, з приводу чого останній сказав повідомити командира роти. Однак, близько 01:35, старший сержант ОСОБА_2 вирішив самовільно покинути розташування військової частини НОМЕР_1 не звертаючись за відповідним дозволом до командира ОСОБА_5 виїхавши на власному транспортному засобі, автомобілі Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , нехтуючи положеннями Статутів Збройних Сил України та інших законодавчих актів.

Наголошує, що він не надавав дозволу підлеглому виїзджати за межі військової частини та покидати пункт тимчасової дислокації, а залишити розташування військової частини ОСОБА_2 вирішив самовільно, просить закрити провадження у справі.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 , суддя виходить з наступного.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за частиною другою статті 172-15 КУпАП настає в разі вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, в умовах особливого періоду.
Відповідальність за частиною першою статті 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина командир третього взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 , у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП, підтверджується протоколом про військове адміністративне порушення серії ЛВЛ №24 від 04.05.2022 письмовими поясненнями від 04.05.2022 року поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за частиною другою статті 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду щодо тлумачення поняття «особливий період», а саме в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (Указ № 303/2014). Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 33-37, 172-15, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. за наступними реквізитами: (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банк отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення та може бути пред`явлена до виконання протягом 3 - х місяців, до 12 серпня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська