Справа № 603/28/22
Провадження № 3/603/40/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2022 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 року близько 21 год 45 хв ОСОБА_1 керував по вул. Замостом 1, що в с.Лядське Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 по зовнішнім ознакам в стані алкогольного сп`яніння, що виражалось в почервоніння шкіри обличчя, різкому запаху алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій, в установленому законом порядку, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча судом вживались заходи для належного його повідомлення про час та місце розгляду справи в суді.

Захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Андрусенко І.Я. в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав пояснення де заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пояснення мотивоване тим, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу та відсутні докази, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема за ст. 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ст. 130 КУпАП, в якій ОСОБА_1 притягується до відповідальності, не належить до цих випадків.

Матеріали справи доводять, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаним про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і що справа буде розглядатися Монастириським районним судом Тернопільської області, скористався юридичною допомогою адвоката, а тому суд вважає за можливе відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи провести у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та у відсутності його захисника.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 згідно наданого його захисником пояснення, вини своєї у вчиненому не визнав, його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498442 від 13.01.2022 року, в якому встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 близько 21 год 45 хв, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в почервоніння шкіри обличчя, різкому запаху алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук;

-відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, який міститься на компакт-диску, долученого до матеріалів справи, на якому декілька фрагментів відеозаписів, а саме де транспортний засіб марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції і за кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_1 . Також, на даному відеозаписі видно, що ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовився.

Окрім цього ОСОБА_1 не визнав, що він знаходився за кермом автомобіля, проте характер його поведінки після зупинки транспортного засобу та під час спілкування з працівниками поліції свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом та наявні в нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Тому, доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені в письмовому поясненні, про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є непереконливі для суду.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП окрім керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння передбачають відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для складу адміністративного правопорушення необхідно, щоб водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Даний порядок встановлено у ст. 266 КУпАП та деталізований у підзаконних актах.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно п.8 вищевказаного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я в результаті чого поліцейським був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що при зупинці поліцейськими транспортного засобу ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_1 , працівниками поліції за зовнішніми ознаками було виявлено, що в громадянина ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння рук, проте пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я останній відмовився, у зв`язку з чим щодо нього було складено поліцейським протокол серії ДПР18 №498442 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п.2.5 ПДР України.

В зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлені, а тому з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винного, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає - штраф в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості, невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст. 33, 34, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян