Справа № 298/115/22
Номер провадження 3/298/459/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с.Ганнівка, Добропільського району Донецької області, проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста 2 групи ІПС відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військове звання солдат), за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010840 від 30 січня 2022 року, військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП «Порушення правил несення прикордонної служби», а саме: 13 січня 2022 року військовослужбовець солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, відповідно до графіку несення служби повинен був виконувати обов`язки старшого прикордонного наряду в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» з позиції МТНС «КрП» Завосино спільно з молодшим наряду молодшим сержантом Боковим, з 21.00 год. 12.01.2022 року по 03.00 год. 13.01.2022 року, ділянка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 94 прикордонний загін в/ч НОМЕР_1 , однак о 01.20 в ході здійснення раптової перевірки офіцером ВВБ майором ОСОБА_2 , солдат Боштовий спав на місці несення служби, тобто порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, чим порушив вимоги абзацу 6 підпункту 11 пункту 2 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19 жовтня 2015 року №1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1391/27836, та порушив вимоги ст.ст. 11, 16 розділу 1 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся рекомендованим листом судовою повісткою про розгляд справи на 4 березня 2022 року за адресою, що вказана в протоколі, як місце проживання останнього, а саме: АДРЕСА_1 .
Однак поштовий конверт з судовою повісткою, що надіслана ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повернувся на адресу суду з відміткою працівника поштового відділення "повертається - адресат відсутній за вказаною адресою".
Окрім того, з телефонограм, складених секретарем судового засідання Келешовчак І.І. від 9 лютого 2022 року та 4 квітня 2022 року, слідує, що про дату, час і місце розгляду справи щодо ОСОБА_1 , зокрема про розгляд справи на 4 березня 2022 року та на 8 квітня 2022 року, було повідомлено за місцем несення служби ОСОБА_1 посадову особу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 , на що останній повідомив, що ОСОБА_1 відомо про розгляд справи щодо нього судом, однак забезпечити явку останнього в судове засідання не можливо, оскільки ОСОБА_1 переведено з ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для несення служби в інше місце за межами Закарпатської області і в силу службових питань він не зможе прибути на розгляд справи. При цьому, про місце перебування та несення служби ОСОБА_1 не повідомлено.

Отже, суд вчинив усі необхідні дії, щоб вчасно повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи за адресою, зазначеною в протоколі як місце проживання останнього, а також за місцем несення ним служби.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-18 КУпАП України, не є обов`язковою.
За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 2 статті 172-18 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тобто за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1126-VII від 17.03.2014 року, постановлено оголосити та провести в Україні часткову мобілізацію. Після оприлюднення даного Указу Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Відтак, особливий період в Україні діє від 17.03.2014 року, після оприлюднення зазначеного вище Указу Президента України.
Окрім цього, зі змісту листа Верховного Суду від 13.07.2018 року за №60-1543/0/2-18 вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.
У порядку вимог п.11 Глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261, прикордонним нарядам забороняється: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати будь-кому інформацію про осіб, транспортні засоби, вантажі, що переміщуються через державний кордон, якщо інше не передбачено законом; надавати переваги в перетинанні державного кордону або при в`їзді на тимчасово окуповану територію та виїзді з неї особам, транспортним засобам та вантажам; вносити до баз даних завідомо неправдиву інформацію; торкатися будь-яких підозрілих предметів, виявлених на ділянці, що охороняється; залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху, крім випадків, передбачених пунктом 10 глави 2 цього розділу; залишати без нагляду, передавати іншим особам зброю та предмети екіпіровки; відключати без дозволу старшого зміни прикордонних нарядів технічні комплекси (станції) i залишати без контролю їх екрани; освітлювати променем прожектора територію суміжної держави, кораблі (катери), вертольоти та літаки, засліплювати машиністів потягів та водіїв інших транспортних засобів; заходити без службової потреби в службові та інші приміщення, які знаходяться на ділянці, що охороняється, відвідувати транспортні засоби закордонного прямування й заходити в місця проведення контролю осіб, транспортних засобів та вантажів з неслужбовою метою; привласнювати будь-які матеріали й предмети зі складу вантажів, які перевозять через державний кордон, а також виявлені під час огляду транспортних засобів чи знайдені у вокзальних (привокзальних) приміщеннях і на оглядових майданчиках; голосно розмовляти, розпалювати вогнища, курити вночі або виявляти себе іншими демаскуючими діями; вживати алкогольні напої, наркотичні, психотропні та токсичні речовини; учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

З витягу з книги обліку особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вбачається, що ОСОБА_1 має військове звання солдат строкової служби і є молодшим інспектором прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », особистий номер 12.

З витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), щодо заходів з оперативно-службової діяльності на «12/13» січня 2022 року вбачається, що солдат під особистим номером 12 ( ОСОБА_1 ) ніс службу в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» МТНС КрП Завосино, час служби з 21.00 год. 12.01.2022 по 03.00 год. 13.01.2022.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив в умовах особливого періоду порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010840 від 30 січня 2022 року, в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення;
- довідкою про результати раптової перевірки проведеної начальником групи внутрішньої безпеки (з місцем дислокації н.п. Великий Березний) відділу внутрішньої та власної безпеки по 94 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» ОСОБА_4 , за відомостями якої під час проведення 13.01.2022 з 01.10 по 01.35 раптової перевірки виявлено, що прикордонний наряд в складі інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » молодшого сержанта ОСОБА_5 та молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » солдат строкової служби ОСОБА_6 (відповідно графіку несення служби час несення служби з 21.00 (12.01.2022) по 03.00 (13.01.2022)), однак останні покладені на них обов`язки не виконували, службу в прикордонному наряді не організували, на момент перевірки молодший сержант ОСОБА_7 був розекіперований та залишив зброю та боєприпаси до неї без нагляду ( НОМЕР_2 та 30 набоїв), а солдат строкової служби ОСОБА_8 спав;
- вихідною телеграмою №82 від 27 січня 2022 року щодо результатів службового розслідування за фактом результатів перевірки організації та несення служби прикордонного наряду з позиції МТНС «КрП Завосино» 13 січня 2022 року по 94 прикордонному загону;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30 січня 2022 року, в яких він вказує, що перебуваючи в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» з позиції МТНС «КРП» Завосино, в нічний час доби з 21.00 по 03.00 ніс службу на вулиці, о 02.20 з раптовою перевіркою прибув майор ВВБ, який виявив його за відпочинком в місці для приймання їжі. Свою вину визнає, обіцяє, що більше таке не повториться;
- копією військового квитка серії НОМЕР_3 від 22 червня 2021 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 23.06.2021 року був призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину. Військову присягу прийняв 15 липня 2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею КУпАП кваліфіковані вірно.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, особу ОСОБА_1 , відсутність даних про притягнення останнього до адміністративної відповідальності протягом року, беручи до уваги ступінь вини винної особи, суд приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і відповідатиме визначеній ст.23 цього Кодексу меті адміністративного стягнення.
Суд враховує ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за змістом якої від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а отже, підстави для стягнення судового збору в даній справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В. В.