Справа № 357/1692/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

за ст. 124КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09.02.2022 року о 11 годині 55 хвилин на автодорозі М-05 Київ-Одеса 94+200км., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «АЗЛК2140» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом ПВА1 державний номерний знак НОМЕР_3 не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, перед перестроюванням, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись. Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічних пошкоджень та завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3б,10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що правила дорожнього руху не порушував та пояснив, що дійсно 09.02.2022 року о 11 годині 55 хвилин по автодорозі М-05 Київ-Одеса 94+200км., керував автомобілем «АЗЛК2140» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом ПВА1 державний номерний знак НОМЕР_3 , на 94км. його наздогнав автомобіль «MERCEDES-BENZ» державний номерний знак НОМЕР_4 і здійснив з його причіпом зіткнення. Просить закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення. Вважає винним в даному ДТП водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» державний номерний знак НОМЕР_4 .

Заслухавши у судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь. Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо порушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати поряд із іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи також чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок порушення ОСОБА_1 п.2.3б), п.10.3 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2.3 «б», 10.3 Правил дорожньогоруху:для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (п. 2.3 «б»); у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися (п. 10.3).

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, схему з місця ДТП, розміщення транспортних засобів, а також пошкодження транспортних засобів, пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, письмові пояснення іншого учасника ДТП, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушення п.2.3б), п.10.3 ПДР України, які перебували в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.

Інших доказів якими підтверджується наявність вини водія ОСОБА_1 у порушенні п.2.3б), п.10.3 Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відтак, у даній адміністративній справі не доведена винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме у зв`язку з порушенням ним п.2.3.б), п. 10.3 ПДР України. Вина вищевказаної особи належним чином не доведена, достатніх доказів вини не зібрано.

З урахуванням наведеного та того, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується прямим умислом, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, зібрані на їх підтвердження докази відносно вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є суперечливими, про що в суді здобуто достатні, належні та допустимі докази, за таких обставин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягнутим не може бути.

Отже суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які об`єктивні дані про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та беручи до уваги те, що в судовому засіданні достовірно не доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в зв`язку з порушенням ним п.2.3.б), п. 10.3 ПДР України, а тому суд приходить до висновку, що надані суду матеріали не містять беззаперечних доказів вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про закриття провадження в справі на підставі ст. 247 п.1КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України, ст. 7, ст.124, ст.ст. 247-249, 251, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяО. П. Шовкопляс