Справа № 455/427/22
Провадження № 3/455/273/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2022 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дороган І.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Смільниця» 7 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з базовою вищою освітою, непрацюючого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався (зі слів),

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

роз`яснивши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності положення ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2022 року о 13 год 35 хв, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України в Республіку Польща пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 виданий 13.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що відносно ОСОБА_1 відбулося спрацювання БД «Гарт-1П» - доручення уповноважених державних органів ( додаткове вивчення індекс «В»). Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з державної міграційної служби України Форма-1 ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 . Тому наявність паспорта громадянина Румунії громадянином України є порушенням, який відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносина з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КУпАП не визнав.

Захисник адвокат Дороган І.Г. подала суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення в яких просила закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП мотивуючи наступним. Зазначає, щоз об`єктивної сторони - незаконне переправлення осіб через державний кордон України є переміщенням або спробою переміщення особи: - поза пунктами пропуску через державний кордон України; - в пунктах пропуску через державний кордон України без належних документів (або за підробленими документами, або за недійсними документами чи без дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України - далі ДПСУ). Вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбачений ст.. 204 -1 КУпАП, оскільки він не перетинав державний кордон України без відповідних документів: у нього був наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, його паспорт громадянина Румунії є дійсним, не містить ознак підробки, оскільки виданий відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія №.11 № НОМЕР_3 , наявного свідоцтва про громадянство Румунії № НОМЕР_4 /22.03.2018, внутрішнього паспорту Румунії серія НОМЕР_5 , також паспорт громадянина Румунії, виданий ОСОБА_1 , містить відмітки про перетин кордону України, і при перетині кордону жодних порушень правил перетинання не було виявлено. Крім того зазначає, що на даний час, ОСОБА_1 активно займається придбанням для потреб ЗСУ та переданням військовим частинам України транспортних засобів, необхідних для пересування військових в зоні бойових дій.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №239129 від 11.05.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.05.2022, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_1 , копією паспорта громадянина громадянина Румунії № НОМЕР_1 виданий 13.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 , витягом з бази даних «Ризик» від 11.05.2022.

У відповідності до вимог ст.ст.251,252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах, зокрема, єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Щодо доводів сторони захисту вказаних у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення, то суд зазначає, що такі не спростовують обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 вчинив спробу перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів та не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП спроба перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, також беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах установлених санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,2 гривень (2481 грн. х 0,2=496,2 грн.).

Керуючись ст.ст.16, 23, 33, 40-1, 204-1 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя А.В.Кушнір