Справа № 697/2618/21
Провадження № 3/697/34/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Шосткинського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Російської Федерації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на ООО «Янтарь,

- за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №040905 від 13.12.2021, ОСОБА_1 13.12.2021 о 14:35 год. з метою перетину державного кордону, прибула на МПП «Бачівськ» з порушенням п.п. 3 п.2-2 Постанови КМУ України №1236 від 09.12.2020, зі змінами та доповненнями, а саме залишила місце самоізоляції за адресою: м. Канів, вул. Першотравнева, 33, яке було визначено 06.12.2021 при перетині державного кордону на в`їзді в Україну згідно п.3 п.п. 7 Постанови КМУ від 09.12.2020 зі змінами. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частина 1статті 44-3 КУпАПє бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, зокрема, до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності і законом.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами.

Відповідно до пп.3 п.2-2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 16.08.2021 року, далі постанова КМ України № 1236) з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Згідно п.5-6 постанови КМ України № 1236, самоізоляція здійснюється з метою запобігання поширенню COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19. З метою протидії поширенню COVID-19 та моніторингу самоізоляції використовується електронний сервіс Вдома Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - система).

Самоізоляція, обсервація особи у зв`язку з перетинанням державного кордону не застосовується або припиняється в разі одержання негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, який проведено після перетину державного кордону (крім осіб, які прибули з Російської Федерації, Республіки Індія та перебували на їх території більше ніж сім днів протягом останніх 14 днів) (пп.3 п.7 постанови КМ України № 1236).

До системи вноситься інформація про осіб, які потребують самоізоляції: адміністрацією Державної прикордонної служби - про серію та номер паспортного документа та дату перетину особою державного кордону (абзац другий пункту 8 постанови КМ України № 1236).

У разі здійснення особою самоізоляції до системи вноситься інформація про 1) прізвище, ім`я, по батькові (занаявності) особи; 2) серію та/або номер паспорта; 3) визначене особою місце самоізоляції; 4) засоби зв`язку (номер телефону) (п. 11 постанови КМ України № 1236).

До протоколу по адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 та паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 .

Доказів визначення місця самоізоляції ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 підписувала будь-які документи про зобов`язання пройти самоізоляцію, роз`яснення їй порядку обов`язкової самоізоляції чи обсервації, письмової відмови від самоізоляції, обсервації.

Відсутні будь-які докази, що могли б вказувати на те, що ОСОБА_1 зобов`язалася відбувати самоізоляцію в АДРЕСА_1 , а також докази того, що вона прибула в м. Канів для відбуття самоізоляції.

Таким чином, надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не доводять як визначення місця самоізоляції ОСОБА_1 так і залишення нею місця самоізоляції.

Отже, будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суду не надано.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, суд зауважує, що сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення за відсутності інших належних доказів.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 17 березня 2020 року в справі № 482/83/17.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. О. Колісник