Номер провадження: 33/813/303/22
Номер справи місцевого суду: 521/32/22
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/32/22

Номер провадження: 33/813/303/22

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

Особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Калюжний Дмитро Юрійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ксьондз Анни Василівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень на користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 05.12.2021 року о 09 годині 00 хвилин, у м. Одесі по вул. Балківська, напроти буд. 141, керував автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, а саме - виражене тремтіння рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість. Останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії ААД № 221006 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ксьондз Анна Василівна, діюча в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати. Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що: 1) ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду за допомогою приладу Драгер. Поліцейськими без залучення свідків, при вимкненому портативному відеореєстраторі провів огляд. Результати огляду показали - 0 проміле алкоголю у крові ОСОБА_2 .. При цьому, акт огляду поліцейськими не складався, відповідний корінець до протоколу також не було додано; 2) ОСОБА_1 також погодився на проходження огляду у медичному закладі. Проте, поліцейськими було повідомлено, що якщо він хоча б один раз у житті вживав наркотичні засоби, то тест буде позитивним. Тому, йому краще відмовитись. Лише після вказаного було увімкнено портативний відеореєстратор; 3) ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, чим позбавили права на захист, шляхом написання зауважень; 4) працівниками поліції було внесено зміни до протоколу після його видачі, а саме - змінено кваліфікацію з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП; 5) було порушено режим роботи відеореєстратора (відеокамера була вимкнена 21-у хвилину); 6) поліцейськими не залучались свідки.

Посилаючись на такі доводи, адвокат Ксьондз Анна Василівна, діюча в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючою ознакою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні зазначених вище доказів встановлені наступні обставини.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №221006 від 05.12.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння.

З наданого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №221006 від 05.12.2021 року вбачається, що до останнього вносились зміни, а саме кваліфікація статті, за яку передбачена відповідальність, з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у вступній та описовій частинах постанови Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 інкримінується відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Однак, в резулятивній частині постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП., разом з тим накладено стягнення, яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Підчас перегляду справи, апеляційним судом було досліджено відеозапис на СD диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що відеозапис неодноразово переривається, у той час як повинен здійснюватися безперервно.

Відповідно п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Інших доказів, зокрема відеозапису події з керування транспортним засобом, до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР.

В силу п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція N 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Інструкції N 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року N 1395 (далі Інструкція N 1395), протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності, акт огляду у разі проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно пункту 4 розділу ІХ Інструкції N 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Частинами 1, 2, 3 статті 266 КУпАП передбачено що, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , у якого були ознаки наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом і відмовився від оглядів на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Однак, з досліджених судом доказів встановлено, що свідки на місці зупинок транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не були залучені працівниками поліції. І в їх присутності працівниками поліції не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння. І відмови від такого огляду на місці зупинки ОСОБА_1 в присутності свідків не висловлював.

Приймаючи до уваги, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння на місці зупинки була отримана працівниками поліції без присутності свідків, відсутнє направлення до медичного закладу є, вказані дії вчинені працівниками поліції з порушенням передбаченої законодавством процедури.

Суд апеляційної інстанції не вважає достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №221006 від 05.12.2021 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції не вважає достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №221006 від 05.12.2021року, з огляду на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився за відсутності двох свідків, з порушення фіксації з нагрудних камер поліцейського та відсутності направлення для проходження медичного огляду.

Таким чином, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на об`єктивних доказах, а тільки на однобічній оцінці матеріалів справи.

У результаті перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, аналізу наявних у справі доказів, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про недоведеність скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є доведеними.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, безпідставно, оскільки його вина не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Стаття 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Пунктом третім частини першої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми, а інших, об`єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені. Можливості їх отримати вичерпані.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даній адміністративній справі йдеться не про скоєння кримінального злочину, а про вчинення адміністративного правопорушення. Але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону (ст. 284 КПК України) та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ксьондз Анни Василівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, - скасувати. Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливості їх отримати.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін