Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2000/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 .

За змістом протоколу, ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої обов"язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що належним чином займається вихованням сина, доказів зворотнього до протоколу не додано. Заява ОСОБА_3 , про те, що ніби то саме її син здійснив підпал соломи, невідповідає дійсності, оскільки його вина в даному правопорушенні недоведена.

Судом досліджено заяву ОСОБА_3 , про вчинене кримінальне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що сотанній просить внести до ЄРДР відомості за фактом підпалу соломи малолітнім ОСОБА_4 , фото таблицю до заяви, пояснення ОСОБА_3 , малолітніх ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 .

Заслухавши поясненя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Суб`єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не вказано та не розкрито суті адміністративного правопорушення, а саме: не зазначено конкретні обставини порушення: в чому саме полягало невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до її малолітнього сина та не конкретизовано, як саме вона ухилилася від виховання дитини.

В той же час частиною 4 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність на батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кримінального кодексу України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось шістнадцять років.

Адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітньою особою діяння, що містить ознаки злочину, відповідальність за який передбачена Кримінальним кодексом України, передбачено ч.4 ст.184 КУпАП. Таку адміністративну відповідальність несуть батьки правопорушника або особи, які їх замінюють.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №199/3295/17, стандарт доведення поза розумним сумнівом, передбачає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований адміністративний проступок був учинений і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для встановлення правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №688/788/15-к).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії'(Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Водночас, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, недотрималася вимог закону,оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

За наведених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Тому, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через даний місцевий суд.

СуддяВ. В. Леньо