Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3-в/733/10/22
Єдиний унікальний №733/1950/13-п
Постанова

Іменем України

20 травня 2022 року м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Карапиш Т.В., розглянувши подання начальника Відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Данько Р. про припинення виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у відповідності до ст. 303 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2013 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт, яке постановою суду від 17 листопада 2014 року було замінено адміністративним арештом строком на 8 діб. 01 грудня 2014 року вищевказана постанова Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року надійшла для виконання до відділу ПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Начальник ВПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Данько Р. звернувся до суду з поданням, в якому вказав, що виконати дану постанову не представлялось можливим, так як ОСОБА_1 проживає та працює за межами України. Крім того, строки звернення до виконання постанови згідно положень ст. 303 КУпАП сплинули, оскільки на даний час з дня винесення постанови минуло більше семи років, а тому просить вирішити питання припинення виконання вищевказаної постанови суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленомуКУпАПта іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законом України.

Згідно ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2013 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Постановою суду від 17 листопада 2014 року вищевказане адмінстягнення було замінено адміністративним арештом строком на 8 діб.

01 грудня 2014 року постанова Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року надійшла для виконання до відділу ПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, тобто, у чіткій відповідності до положень ст. 303 КУпАП, а саме: в тримісячний строк з дня винесення. При цьому, положеннями чинного КУпАП встановлено строк три місяці саме для звернення постанови до виконання, а саме виконання постанови суду не обмежено будь-яким строком.

Статтею 302КУпАП визначено лише три підстави для припинення виконання постанов про накладення адміністративних стягнень: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Однак, визначений у ч. 1ст.303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень є загальним і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання.

Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Згідно матеріалів справи постанова суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності своєчасно та неодноразово зверталась до виконання.

У чинній редакції ст. 303 КУпАП визначено не давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а давність звернення її до виконання, що, в свою чергу, створює правозастосовні проблеми на завершальній стадії провадження у справах про адміністративні правопорушення. Фактична безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам членам стосовно адміністративних санкцій.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003, зазначивши, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до Основного Закону України людина, її права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тобто панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, і вони як елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України, тощо.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

За період з часу винесення постанови, тобто з 17 листопада 2014 року до часу розгляду матеріалів подання щодо вирішення питання про припинення виконання постанови у суді, тобто до даного часу, постанова суду про накладення адміністративного стягнення не виконана.

За таких обставин, керуючись принципом верховенством права, яке не обмежується лише законодавством, а й повинно відповідати ідеології справедливості, суд приходить до висновку, що постанова Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року, якою ОСОБА_1 замінено не відбутий строк громадських робіт адміністративним арештом строком на вісім діб, не підлягає виконанню, у зв`язку із закінченням строків давності її виконання.

Керуючись ст. 298,302, 304,325-4 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Данько Р. про припинення виконання постанови суду задовольнити.

Припинити виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року у справі № 733/1950/13-п (провадження № 3-в/733/17/14) стосовно ОСОБА_1 в частині заміни не відбутого строку громадських робіт адміністративним арештом строком на вісім діб за давністю її виконання, звільнивши останнього від відбування вказаного адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання вказаного судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. В. Карапиш