Справа № 761/7053/22
Провадження № 3/761/2866/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Чайка О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтями 122-4 КУпАП та 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду міста Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП справа № 761/7053/22 (провадження № 3/761/2866/2022).

У той же час, у провадження судді Шевченківського районного суду міста Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 122-4 КУпАП справа № 761/7055/22 (провадження № 3/761/2868/2022).

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 22.04.2022 справу № 761/7053/22 об`єднано зі справою № 761/7055/22 на підставі ч.2 ст.36 КУпАП.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення від 02.02.2022 серії ААД №238007 та №238006, 12 грудня 2021 року о 16 годині 40 хвилин в м. Київ на вул. Хрещатик, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 328i» державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки у невстановленому для руху місці, виконуючи випередження з правого боку від загального руху автомобілів, при зміні напрямку руху і повернення у першу смугу руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , який розпочинав рух по першій смузі, на яку водій ОСОБА_1 перестроювався. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України та дорожньої розмітки 1.1, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, в порушення п.2.10 а Правил дорожнього руху України, водій залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Зазначив, що на автомобілях після скоєння ДТП були відсутні будь-які пошкодження, у зв`язку з чим він залишив поїхав далі у своїх справах.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення від 02.02.2022 серії ААД №238007 та №238006; схему місця ДТП від 12.12.2021; пояснення ОСОБА_2 ; рапорт працівника поліції від 12.12.2021; долучені до протоколу фотоматеріали; пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що механічні пошкодження транспортних засобів сталися внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що передбачає адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП, вина водія ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до статті 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Разом з тим, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадженняпро адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Водночас слід зазначити, що встановлення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вини особи не має преюдиційного значення при розгляді позовів щодо застосування наслідків вчинення такого діяння, зокрема відшкодування шкоди, заданої внаслідок ДТП. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Не встановлення вини особи та притягнення її до адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків про притягнення до адміністративної відповідальності не виключає можливості надання оцінки її дій при розгляді позовів щодо наслідків вчинення таких діянь виходячи із зібраних у справі доказів та не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 247, 268, 276, 277, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.ст.122-4 та 124 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя О.С. Чайка