Справа № 461/2281/22 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/745/22 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_1 , її захисників Штинди О.В., Мироненко Д.В., перекладача Поніжай М.С., представника Львівської митниці Лубоцького Б.І, розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року відносно ОСОБА_2

встановив:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.483, ст.471 МК України закрито.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2516/20900/21 від 03.12.2021 року повернуто ОСОБА_2 або уповноваженій нею особі.

Згідно протоколу про порушення митних правил №2516/20900/21 від 03.12.2021 року, 02.12.2021 року, близько 19 години 10 хвилин, громадянка Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) прямувала з України до Стамбулу рейсом ТК0444 «Львів -Стамбул» у приватну поїздку, через митний пост «Львів-аеропорт» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю - «зелений коридор».

В ході проведення візуального огляду багажу системою сканування Rapiscan 622XR виникла підозра щодо наявності товарів, що підлягають митному оформленню та/або переміщення яких через митний кордон обмежене. Під час сканування валізи з багажем, який згідно бірок №235542194 та посадкового документу, належать гр. Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), було помічено значну щільність відображену в чорному кольорі із ознаками металів, розміщених близько один біля одного. Пасажирку було переведено до спеціально відведеної кімнати огляду для проведення огляду багажу та ручної поклажі, де було виявлено валютні цінності, а саме готівкові кошти 100000 Євро. Крім того, було виявлено «вироби з металів жовтого та білого кольорів в асортименті (сережки, каблучки, підвіски, елементи предметів жовтого та білого металу з ознаками розломів, тріщин), котрі оздоблені іншими матеріалами різних кольорів, подібними до каміння», загальною вагою 708,02 грам.

Окрім того, під час проведення огляду, частину «виробів з металів жовтого кольору (сережки), котрі оздоблені іншими матеріалами подібними до каміння» в кількості 51 пара вагою 121,91 гр було приховано від митного контролю засобами або способами, що ускладнюють виявлення таких товарів. Вказані «вироби з металів жовтого кольору (сережки), котрі оздоблені іншими матеріалами подібними до каміння» в кількості 51 пара вагою 121,91 гр було виявлено шляхом розкриття валізи, в якій серед особистих речей знаходилась у двох косметичках, пластиковій коробочці білого кольору з написом блакитного кольору «Pedd Egg» з теркою всередині.

Готівкові кошти в сумі 100000 Євро знаходились у ручній поклажі і валізі серед особистих речей, без приховування від митного контролю.

Документів, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10000 (десять тисяч) євро, документів про походження «виробів з металів жовтого та білого кольорів в асортименті (сережки, каблучки, підвіски, елементи предметів жовтого та білого металу з ознаками розломів, тріщин), котрі оздоблені іншими матеріалами подібними до каміння» гр. Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не надала. Сума в розмірі 10000 євро була повернута громадянці Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ).

У наданих письмових поясненнях гр. Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) зазначила, що вказані вище валютні цінності, а також вироби з металів жовтого та білого кольорів в асортименті належать їй. Кошти гр. Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевозила для лікування.

Дії гр. Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) посадовими особами митного органу кваліфіковані за частиною 1 статті 483 та статтею 471 Митного кодексу України.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною за ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції ч.1 ст.483 МК України зі стягненням витрат по справі..

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки доказами в матеріалах справи стверджується вина ОСОБА_2 та вчинене нею правопорушення має особливий характер суспільної небезпеки, вважає наявний в матеріалах справи висновок експерта належним та допустимим доказом, залучена ОСОБА_4 відповідає критеріям закону для того, щоб бути перекладачем у справі, відсутні докази того, що ОСОБА_2 мала на меті здійснити декларування переміщуваних валютних цінностей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисників, які заперечили проти апеляційної скарги, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/2281/21 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Більше того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що митним органом належним чином та не у належний спосіб, було залучено в якості перекладача Бача Я, оскільки на переконання апеляційного суду зазначена особа не володіє критерієм вільного володіння мовою, зокрема українською, при цьому в силу ст.503 МК України переклад має бути здійснений точно та в повному обсязі, однак з наявного перекладу пояснень ОСОБА_2 від 02.12.2021 року не вбачається, що такий відповідає критерію точності та зрозумілості (а.с.19-22).

При цьому, митним органом в апеляційній скарзі жодним чином не спростовується обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо неналежності та недопустимості як доказу протоколу про порушення митних правил №2516/20900/21 від 03.12.2021 року, оскільки такий не перекладений на польську мову, також не був підписаний ОСОБА_2 в силу того, що остання не розуміла його змісту.

На переконання апеляційного суд судом першої інстанції правильно на підставі досліджених доказів у справі правильно встановлено те, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) прямувала з Польщі до Туреччини на лікування, тобто переміщалася транзитом з абсолютно легальною метою (суду надані документи щодо стану здоров`я особи). Грошові кошти та вироби з дорогоцінних металів мають легальне походження (суду надані докази їх походження та не представлено доказів протилежного). Цілком очевидним є те, що лікування у клініці в Туреччині може бути коштовним, тобто потягне за собою значні матеріальні витрати, вартість якого, зважаючи на неможливість надати чіткі прогнози перебігу такого лікування, наперед встановити неможливо. Тобто мета перевезення цінностей Szpak ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) є абсолютно обґрунтованою, легальною та логічною. Цілком очевидним, з точки зору цінності для особи грошових коштів та предметів, для суду виглядає поведінка ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), яка відповідально спакувала їх у багаж і ручну поклажу. Навпаки, досить дивно виглядало би, якщо пасажир літака, який транзитом прямує через іншу країну, відкрито (наприклад у прозорому пакеті або у руках чи кишенях) переміщала значну суму грошових коштів та виробів з дорогоцінних металів. Таким чином, дії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) щодо перевезення коштів та виробів з дорогоцінного металу у спосіб який буде більш безпечним (у багажі і ручній поклажі) виглядає абсолютно природно та логічно. Крім того, в ході судового розгляду уповноважені представники митного органу не довели та належним чином не обґрунтували того, навіщо ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) необхідно було приховувати виявлені кошти або предмети, тобто того з чим безпосередньо був пов`язаний умисел на вчинення правопорушення, адже їх декларування не становило б для неї надмірного тягаря, в тому числі матеріального. Отже, в ході судового розгляду не встановлено умислу ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на вчинення інкримінованих їй порушень митних правил.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, митним органом як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не надано жодних належних та допустимим доказів на спростування правильних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та підтвердження доводів апеляційної скарги проте, що протокол про порушення митних правил та висновок про визначення вартості товарів є належними доказами, оскільки сам факт складення митним органом протоколу про порушення митних правил відносно особи та формальне долучення документів не може свідчити про доведеність її вини у вчиненні правопорушення.

З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_2 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митниці слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову постанову Галицького районного суду м.Львова від 21 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.