Провадження № 3/235/5/22
Єдиний унікальний № 235/8333/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2022 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Стоілова Т.В., за участю секретаря Мигуля В.А., адмінправопорушника ОСОБА_1 , адвоката Бодачевської М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №3 Краматорського РУ поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізична особа-підприємець, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

18.11.2021 року до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він 12.11.2021 року о 08.00год., в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, м.Покровську Донецької області по вул.Захисників України керував власним транспортним засобом автомобілем Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей,, тремтіння пальців рук). Від продуття на місці зупинки технічного приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер та від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 вину свою за ч. 1 ст.130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності перевізник- експедитор. 12.11.2021 року на замовлення ПАТ «Миронівський хлібопродукт» на своєму автомобілі Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він здійснював перевезення вантажу, а саме охолоджене м`ясо птиці з міста Ладижин Вінницької області до с. Водяне Костянтинівського району Донецької області, вул. Зелена, буд 1, куди мав доставити вантаж об 11.30 год. 12.11.2021 року, що підтверджується відповідними документами. Близько 8.00 години був зупинений в м. Покровську Донецької області працівниками поліції, які спочатку притягнули його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на транспортний засіб, хоча він зазначав, що у нього посвідчення в електронному варіанті в додатку «Дія». В подальшому співробітник поліції повідомив, що у нього є підозра, що він( ОСОБА_1 ) перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонував йому продути алкотестер «Драгер» та пройти медичний огляд на стан сп`яніння. На його заперечення, що він є гіпертоніком і спиртне не вживає, а алкотестер «Драгер» немає повірки, співробітник поліції не відреагував, також не прийняв до уваги те, що в нього вантаж на велику суму, за який несе персональну відповідальність, співробітник поліції продовжував наполягати залишити автомобіль з вантажем та на службовому автомобілі поїхати до наркології. Він погоджувався їхати до наркології на власному автомобілі, але співробітники поліції не бажали його слухати. Вважає, що протокол щодо нього було складено з порушенням діючого законодавства та просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Адвокат Бодачевська М.В. в судовому засіданні підтримала клопотання адвоката Бодачевського Р.В., яке раніше надійшло до суду з матеріалами, що підтверджують пояснення ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду адміністративного матеріалу було встановлено наступні обставини.

12.11.2021 року о 08.00год. ОСОБА_1 , в м.Покровську Донецької області по вул.Захисників України керував власним транспортним засобом автомобілем Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений за підозрою в керуванні транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від продуття на місці зупинки технічного приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер та від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, про що поліцейським СРПП ВП №2 Краматорського РУ поліції РУП ГУ НП в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 175043 від 12.11.2021року.(а.с.1).

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, ОСОБА_1 12.11.2021 року було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Покровського наркологічного диспансеру.(а.с.2).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 12.11.2021 року у їх присутності в м.Покровську Донецької області по вул.Захисників України водію автомобіля Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано продути алкотестер Драгер та пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.4,5)

До протоколу долучено відеозапис події, що мала місце 12.11.2021 року о 08.00год. , під час складання протоколу, який повністю підтверджує пояснення ОСОБА_1 , зокрема і ту обставину, що ОСОБА_1 погоджувався пройти медичний огляд в наркології, але просив дозволити йому слідувати на власному автомобілі, оскільки несе матеріальну відповідальність за вантаж, що він перевозив та автомобіль.

Належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суду не надано. Суду надано довідку від 23.11.2021 року за №129, що ОСОБА_1 хворіє на гіпертонічну хворобу 2 стадії, а тому з врахуванням відстані та часу, що він перебував у дорозі, вважаю, що такі ознаки як почервоніння очей та тремтіння пальців рук могли свідчити про його хворобу, а не стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами. Згідно з частиною 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно до статті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 279, 280, 283, 289 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст.130 ч.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя.