ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 серпня 2022 рокуСправа №: 695/1275/21
Номер провадження 3/695/251/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В.:

за участю:

прокурора - Потокі А.А.;

захисника - адвоката Чирви О.В.;

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області одночасно надійшли справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.08.2021р. вищевказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження на підставі норм ст. 36 КУпАП.

Відповідно до протоколу №158/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.04.2021р. ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, видання та підписання наказу №56/д від 24.04.2020 «Про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №157/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.04.2021р. ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, та підписання наказу №56/д від 24.04.2020 «Про ініціювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №156/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.04.2021р. ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, та підписання наказу №171/д від 19.12.2019 «Про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №155/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.04.2021р. ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, та підписання наказу №171/д від 19.12.2019 «Про ініціювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2021р. матеріали даної справи про адміністративні правопорушення, передбачені за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , повернуто до Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, для належного оформлення.

29.12.2021р. матеріали даної справи були повернуті суду для розгляду по суті.

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від захисника ОСОБА_1 - адвоката Чирви О.В. надійшла заява (клопотання) про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке мотивовано тим, що при складенні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не було забезпечено право на захист, адже хоч останній і просив у працівників поліції забезпечити йому захисника при оформлені матеріалів справи, оскільки він не має юридичної освіти, однак останніми його вимоги були проігноровані. Крім того в матеріалах справи наявні неналежні докази, які не можуть братися судом до уваги, оскільки зібрані після погодження проектів протоколів про адміністративне правопорушення, а також в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, якими б доводилося наявність складу правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Чирва О.В. вказувала на неналежне оформлення додатків до протоколів про адміністративне правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.. 38 КУпАП , що є самостійною підставою для закриття провадження по справі без визнання вини особи, оскільки закриття провадження з одночасним визнанням вини особи у вчиненні правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чирва О.В. вину ОСОБА_1 заперечували, заяву про закриття провадження по справі підтримали та надали пояснення аналогічні поясненням, що викладені в ній, просили вказану заяву задовольнити та провадження по справі закрити за відсутності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні проти доводів ОСОБА_1 та його захисника Чирви О.В. заперечив та вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться роз`яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись із протоколом та вказаними правами. При врученні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяких заяв про залучення захисника не подавав, що стверджується доданим до матеріалів справи відеозаписом вручення вказаних протоколів, а тому права на захист йому порушено не було. Крім того, особа, уповноважена на складання протоколу має можливість збирати докази до написання протоколу. Процедура збирання доказів вини особи не передбачає такого обов`язку як погодження протоколу, а тому збирання доказів після погодження змісту протоколу не порушує норми КУпАП, адже усі докази зібрані до моменту фактичного складення зазначених протоколів. Незазначення у протоколах про адміністративні правопорушення додатків, що додані до нього не може бути підставою для закриття провадження по справі, оскільки вказані додатки наведені у описі, що доданий до матеріалів справи. Таким чином, на думку прокурора, матеріали справи складені належним чином, а вина особи стверджується належними та достатніми доказами.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження суддя приходить до наступного висновку.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням статті 9 КУнАП під адміністративним правопорушенням (проступком) слід розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до роз`яснень, наданих ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 листа №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Диспозиції цих норм за своїм змістом є бланкетними адміністративно-правовими нормами, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема, ст. ст. 1, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норми ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції».

Органами управління стратегічних розслідувань в Черкаській області було встановлено, що ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, тобто відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

З протоколу №158/2021 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, шляхом видання та підписання наказу №56/д від 24.04.2020 «Про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

З протоколу №157/2021 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, та підписання наказу №56/д від 24.04.2020 «Про ініціювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу №156/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.04.2021р. ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він прийняв рішення при наявності у нього реального конфлікту інтересів щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, та підписання наказу №171/д від 19.12.2019 «Про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу №155/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.04.2021р. ОСОБА_1 , ставиться у вину те, що він не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо заохочування себе, серед числа працівників підприємства, та підписання наказу №171/д від 19.12.2019 «Про ініціювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому із змісту вказаних протоколів вбачається, що факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, підтверджується листом КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради №448 від 06.04.2021, а також листом Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області №01-01-35/1122 від 27.04.2021р.

Як вбачається зі змісту листа КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради №448 від 06.04.2021 адміністрація КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради заперечує наявність конфлікту інтересів при виконанні посадових обов`язків директора.

Відповідно до листа Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області від 27.04.2021 №01-01-35/1122, від директора КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня «Золотоніськоїх районної ради ОСОБА_1 повідомлень про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів на період часу з 01.01.2019р. по час написання листа не надходило.

Згідно з наказом №56/д від 24.04.2020 «Про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, враховуючи складність ситуації пов`язану з поширенням пандемії корона вірусу і швидкого його розповсюдження, для стимулювання працівників, які задіяні у боротьбі з COVID-19, а також відповідно до колективної угоди та положення про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради було наказано виплатити премію за рахунок коштів загального фонду працівникам КНП «Золотоніської РБЛ» Золотоніської районної ради, згідно списку осіб до якого включено 61 особа, серед яких ОСОБА_1 ..

Відповідно до наказу №171/д від 19.12.2019р. «Про преміювання працівників КНП «Золотоніська РБЛ» Золотоніської районної ради, в зв`язку з відзначенням державного свята католицького Різдва 25 грудня 2019 року та наявною економією фонду заробітної плати, а також відповідно дол. колективної угоди та положення про преміювання працівників КНП «Золотоніської РБЛ» Золотоніської районної ради, наказу МОЗ України та Міністерства праці та соціальної політики від 05.10.2005р. №308/519 та за виконання особливо важливої роботи з урахуванням особистого внеску наказано виплатити премію за рахунок коштів загального фонду працівниками КНП «Золотоніської РБЛ» Золотоніської районної ради , до числа яких, серед інших включений ОСОБА_1 ..

Відповідно до п. 2.8.4. Положення про преміювання працівників КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської РДА, на яке зроблено посилання в обох наказах, преміювання керівника підприємства проводиться, у відповідності з умовами статуту, за погодженням засновника.

Відповідно до Статуту КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради, КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради є закладом охорони здоров`я, комунальним унітарним некомерційним підприємством.

Згідно з п. 1.4 вказаного Статуту, засновником підприємства є Золотоніська районна рада.

Відповідно до п. 1.5 Статуту підприємство належить до сфери управління Золотоніської районної державної адміністрації - уповноважений виконавчий орган управління.

Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику, Органу управління та департаменту охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, що передбачено п. 1.6 вказаного Статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частинами 3 та 4 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу. Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Відповідно до Розділу 7 вказаного Статуту управління підприємством здійснює орган управління, а поточне керівництво підприємством здійснює керівник директор, який призначається на посаду Органом управління на конкурсній основі після затвердження кандидатури на сесії Золотоніської районної ради, шляхом укладення з ним контракту на строк від трьох до п`яти років. Директор підприємства звільняється з посади органом управління відповідно до діючого законодавства, з послідуючим затвердженням на сесії районної ради.

Отже, із вказаних вище доказів вбачається, що керівник КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської РДА ОСОБА_1 перебуває в підпорядкуванні та є підконтрольним засновнику, яким є Золотоніська районна рада, Органу управління, яким є Золотоніська районна державна адміністрація та департаменту охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації.

При цьому Орган управління без відповідного погодження Золотоніської районної ради позбавлений можливості як призначити, так і звільнити директора КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської РДА.

Таким чином, в розумінні ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» безпосереднім керівником КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської РДА ОСОБА_1 є Золотоніська районна рад та Золотоніська районна державна адміністрація.

Однак, в об`єднаних матеріалах справи № 695/1275/21 про притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 не має взагалі будь яких даних чи повідомляв Золотоніську районну Раду як орган, до повноважень якого належить звільнення (ініціювання звільнення з посади), згідно п.2 ч. 1, ч. 3 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" про наявний конфлікт інтересів.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він є колишнім керівником Золотоніської районної ради, та пояснив, що погодження преміювання працівників КНП "Золотоніська РБЛ", які приймали участь в лікуванні та фактично боротьбі з Covid-19 проводилось керівником КНП "Золотоніська РБЛ" ОСОБА_1 із Золотоніською районною радою, та саме для преміювання вказаних працівників були виділені з бюджету Золотоніського району додаткові кошти та також направлялись кошти за рахунок Золотоніського міського бюджету. Також засвідчив, що в 2019 році був обраний та здійснював повноваження голови Золотоніської районної Ради та питання преміювання працівників КНП " Золотоніська РБЛ", які приймали участь в лікуванні та фактично боротьбі з COVID-19 розглядалось на сесіях Золотоніської районної Ради.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ігнорування судом доречних аргументів особи, яка притягається до відповідальності, є грубим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обгрунтування своїх рішень ( рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»),

Разом із тим матеріали справи не містять повних та належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, адже перевірка погодження здійснювалась тільки із Золотоніською районною державною адміністарцією, без врахування того, що засновником даного підприємства є Золотоніська районна рада.

Жодних доказів зворотного матеріали справи не містять, а дані про наявність відповідного умислу, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення зводяться до припущень особи, яка його складала.

Отже, аналіз доказів, які містяться у матеріалах справи, свідчить про наявність сумнівів та припущень у визначенні складу адміністративних правопорушень, та відсутність достатніх підстав стверджувати, що відповідні дії, в даному випадку, вплинули чи могли вплинути на об`єктивність чи неупередженість при підписанні відповідних договорів.

Самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно Рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї Грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Норми ст. 62 Конституції України вказують, що, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Тобто діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні цих правопорушень під час розгляду справи встановлено не було, адже лист КНП Золотоніської РБЛ Золотоніської районної ради №448 від 06.04.2021 не містить вказівок про порушення норм чинного законодавства, а жодної інформації від засновника підприємства правоохоронні органи не отримували.

Сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме - не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, у діяннях особи, щодо якої було складено протокол, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, що невід`ємною складовою частиною складу умисного правопорушення взагалі.

Оцінюючи інкриміноване ОСОБА_1 порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ініціатор, який складав протокол, не надав доказів про вчинення ним правопорушень умисно.

Так, ОСОБА_1 не заперечував факту підписання цих наказів.

Саме виходячи з цього за відсутності будь-яких безперечних доказів про наявність в діяннях особи умислу на неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів і керуючись положеннями і вимогами ч. З ст. 62 Конституції України вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях особи при підписанні наказів про преміювання відсутня суперечність між її особистими інтересами та із службовими повноваженнями.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, необхідно отримати докази того, що вона усвідомлювала суспільну небезпечність не повідомляючи у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчиняючи дії чи приймаючи рішення в умовах реального конфлікту інтересів, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Таких доказів ініціатором складення протоколів до суду надано не було.

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, не містять доказів та обґрунтування наявності умислу ОСОБА_1 на вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, пов`язаного з корупцією.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.