Справа № 177/391/22
Провадження № 3/177/172/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 травня 2022 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області в про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

офіційно не працевлаштованого

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП не вдалося встановити

інвалідності не має

за ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 010130 від 22.04.2022 слідує, що ОСОБА_1 22.04.2022 о 17:50 на а/д між селами Новий Мир та с. Кудашівка Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20 р.н. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови Покровського відділу ДВС постанова № 64722928 від 12.08.2021, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав та суду пояснив, що дійсно 22.04.2022 він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, але про те, що він обмежений у праві керування транспортним засобом на підставі постанови державного виконавця він не знав, оскільки з нею не був ознайомлений та її копію не отримував. Обізнаний з тим, що з нього стягнуто аліменти, які він сплачує, про що має квитанції, але про те, їх треба надавати державному виконавцю не знав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Частина 3 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражена у формі активних дій по керуванню транспортним засобом, а суб`єктивна сторона виражена у формі умислу. Тобто склад вказаного правопорушення матиме місце лише за умови, що особа, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, будучи обізнаною про встановлене відносно неї обмеження, свідомо, умисно здійснює керування транспортним засобом, в період дії відповідного тимчасового обмеження.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, а для виконання направляються відповідним органам після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 010130 від 22.04.2022, який містить пояснення ОСОБА_1 про те, що він про обмеження обізнаним не був; копію постанови Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.08.2021 у виконавчому провадженні № 64722928, відповідно до якої щодо ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яка не містить жодних даних про обізнаність ОСОБА_1 з її змістом, надсилання її останньому.

Однак, за наявності факту заперечення ОСОБА_1 в обізнаності про встановлення відносно нього тимчасового обмеження в керуванні транспортним засобом суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він був обізнаним про наявність постанови державного виконавця від 12.08.2021 про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вручено копію вищезазначеної постанови державного виконавця. Клопотань щодо витребування відповідних доказів, у зв`язку із неможливістю їх самостійного подання, до суду не подано.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, як не містять і будь-яких беззаперечних доказів на спростування пояснень останнього, щодо його необізнаності про наявність постанови Покровського ДВС від 12.08.2021.

За недоведеності обізнаності ОСОБА_1 про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях вини у вчиненні вказаного правопорушення, а відповідно до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складено 19.05.2022.

Суддя М.В. Березюк