Справа пр. № 3-504/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Марківці, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 453016, складений 13 грудня 2021 року старшим інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУНП в м. Києві лейтенантом поліції Пасько Ю.П. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у якому зазначено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що ОСОБА_3 з 22 листопада 2021 року була відсутня на заняттях в школі № 231 за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 2-В. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, вину в інкримінованому їй правпорушенні визнала, просила сурово карати.

Заслухваши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акта, тому формулюючи суть правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини окреслені ст. 150 СК України.

Так, нормами ч. ч. 1-3 наведеної статті визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч., контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконує належним чином обов`язки щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , оскільки вона незабезпечила відвідування нею школи. Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання та виховання дитини.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його майновий стан.

Ст. 34 КУпАП визначено обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП щире розкаяння винного визнається обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Щирим розкаяння вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Факт щирого розкаяння особи у вчиненні адміністративного проступку повинен знайти своє відображення в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою провину з приводу вчиненого.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 щиро розкаялася у вчиненому адміністративному проступку, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

За приписами ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, конкретний алгоритм допущеного порушення, особливості й обставини його вчинення, його малозначність, особу порушника, ступінь її вини, поведінку порушника під час та після вчинення протиправних дій, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - невідомий) від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Андрейчук