Справа № 524/3345/21
Провадження 3/524/310/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліцію України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Боруда», проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.04.2021 року о 05 год. 10 хв. в м. Кременчуці по вул. Генерала Жадова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 , та після того як т/з був зупинений на вимогу поліцейського вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, чим порушив п. 2.10є ПДР України і тим самим вчинивши адміністративне правопорушення за, що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, та пояснив: що, дійсно 04.04.2021 05 год. 10 хв. в м. Кременчуці по вул. Генерала Жадова, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 направляючись додому. 05 год. 12 хв. був зупинений співробітниками патрульної поліції за порушення п.9.2а ПДР України. Під час спілкування попросили надати документи на т/з але при собі мав лише страховку, попрохав надати час, щоб піднятись додому та надати всі документи. Транспортний засіб зупинив на місці для паркування, та рухатись в подальшому не автомобілі не мав наміру. Співробітники патрульної поліції направились до службового автомобіля де складали постанову про адміністративне правопорушення. Погода того ранку була досить прохолодна, а саме не більше 4 градусів тепла зачекавши деякий час підійшов до них та спитав чому так довго, але співробітники поліції наказали очікувати, будь яких обмежень у пересуванні у нього не було, патрульні ні чого не повідомляли. Лише о 05 год. 41 хв. вийшов інспектор який оголосив постанову та вручили її після чого запитали чи вживав алкогольні напої , та повідомили, що мені заборонено вживати алкогольні напої після зупинки транспортного засобу. На, що повідомив, що нікуди не їхав та не їду, транспортний засіб припаркований та, що не являюсь учасником дорожнього руху, за кермо не перебував в стані сп`яніння і весь час після зупинки знаходився на місці пасажира, а сам розгляд справи був завершений 05 год. 18 хв. Просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок співробітник патрульної поліції ОСОБА_2 повідомив, що 04.04.2021 року перебував у складі екіпажу 152. о 05 год. 10 хв. в м. Кременчуці по вул. Генерала Жадова, зупинили транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.9.2а ПДР України. Повідомивши про дане порушення пішов до автомобіля складати постанову, під час спілкування ознак сп`яніння не було виявлено у ОСОБА_1 , ніхто не обмежував у пересуванні вище зазначено громадянина, після зупинки т/з громадянин ОСОБА_1 перебував на місці пасажира, а саме в задній частині автомобіля. Після закінчення розгляду справи та вручення постанови було виявлено ознаки сп`яніння, та було складено проткало за ч.4 ст.130 КУпАП.

Захисник Глушко З.В. в судовому засіданні просила справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що склад і подія правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП в його діях відсутня, а висновок алкотостера ДРАГЕР від 04.04.2021, є неналежним і не допустимим доказом, оскільки проведений із порушенням Інструкції, з яким вона категорично не погоджується.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс протии Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон ЕліментаріяСандерспротии Іспанії" від 07.07.1989).

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно дост.251КУпАП доказамив справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно дост. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 245-246, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідальність за ч.4 ст.130КУпАП передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає два склади адміністративного правопорушення з різними кваліфікуючими ознаками.

Протокол про адміністративне правопорушення від 04.04..2021 серії ДПР18№195290 складено саме за порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10є ПДР України.

Відповідно до п. 2.10є Правил дорожнього руху у разі причетності додорожньо-транспортноїпригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Однак до матеріалів про адміністративне правопорушення не було додано доказів причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди.

Суд зазначає, що відповідно до норм чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення", а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії",ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Жодними наданими до суду доказами не доведено факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10є Правил дорожнього руху, що свідчить про необґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №195290 від 04.04.2021.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами , які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст.247 ч.1 п.1 КУпАП)

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП тлумачити на його користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі на підставі ст. 247 п. 1 КУАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Л.О.Обревко