Провадження № 3/369/127/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150431, 17 вересня 2021 року о 15:10 год., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Crafter 35», днз НОМЕР_2 , по вул. Білогородська в м. Боярка Фастівського району Київської області, при виїзді з другорядної дороги, в напрямку з вул. Незалежності до вул. Білогородська, не виконав вимогу дорожнього знаку 8.13 та змусив водія автомобіля «Nissan Qashqai», днз НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , різко гальмувати та змінювати напрямок руху.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.14 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у порушенні п. 16.14 ПДР України не визнав та пояснив, що при виїзді на круговий рух не було жодних автомобілів, яким би він створював перешкоду для руху, а коли здійснив виїзд та продовжив рух почув сильний сигнал, внаслідок чого зупинив транспортний засіб. В цей час водій іншого автомобіля підійшов до нього та став кричати, а коли повз них проїжджав патруль водій автомобіля «Nissan Qashqai», днз НОМЕР_3 , зупинив його та повідомив, що йому було створено аварійну ситуацію для руху, внаслідок чого на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП. В момент складення матеріалів працівники поліції не відібрали пояснення в ОСОБА_1 та він не міг висловити жодних заперечень з цього приводу, оскільки інший водій поводив себе зухвало. При цьому, вказував, що пояснення водія ОСОБА_2 є неправдивими, з приводу того, що останній вказував, що у нього в авто знаходились діти. Разом з цим, вказував на те, що водій автомобіля «Nissan Qashqai», днз НОМЕР_3 , рухався в крайній лівій смузі кругового руху, а ОСОБА_1 виїхав на крайню праву, не створюючи жодним чином іншим водіям перешкоди для руху. Чому на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не розуміє.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив суд викликати та допитати в якості свідків водія іншого авто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який того дня перебував з ним в автомобілі, та був очевидцем подій. А також просив суд витребувати з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області відеозапис відзнятий на місці події при складені адміністративних матеріалів.

Дане клопотання ОСОБА_1 судом задоволено в повному обсязі та здійснено відповідні виклики та запити. Однак на неодноразові виклики суду водій ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Крім того, у відповідь на неодноразові запити щодо надання відеозапису, відзнятого на місці події при складені адміністративних матеріалів з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області жодної відповіді не надійшло.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 17 вересня 2021 року близько 15:10 год., перебував в якості пасажира в автомобілі «Volkswagen Crafter 35», днз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухалися в м. Боярка, в напрямку від залізничного переїзду до с. Білогородка, виїжджали з другорядної дороги на головну. Перед виїздом пропустили службовий автомобіль працівників поліції та ОСОБА_1 виїхав на круг, в крайній правий ряд, до іншого автомобіля була достатня відстань і вони не створювали йому перешкоди для руху. Однак, водію автомобіля «Nissan Qashqai», днз НОМЕР_3 , це не сподобалося і він став гучно сигналити, від чого вони всі зупинилися на узбіччі та стали розмовляти на підвищених тонах. В цей час до них під`їхав патруль поліції, які стали складати на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, при цьому працівники поліції жодних пояснень у них з ОСОБА_1 не відібрали. Також вказав, що дорожня розмітка на кругу була відсутня.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , 17 вересня 2021 року близько 15:10 год., керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», днз НОМЕР_3 , по вул. Білогородській в напрямку с. Білогородка, заїхавши на круговий рух та знаходячись на головній дорозі, з другорядної дороги напереріз нього виїхав автомобіль «Volkswagen Crafter 35», днз НОМЕР_2 , чим скоїв йому аварійну ситуацію. Щоб уникнути зіткнення йому довелося вдатись до різкого гальмування та зміни напрямку руху. Коли вищевказане авто зупинили працівники поліції водій ОСОБА_1 поводив себе зухвало, йому працівниками поліції було надано всі докази щодо його порушення. Також вказав, що в його авто перебували діти, що могло загрожувати їх здоров`ю.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність водіїв за порушення, передбачених ч. 1 - 3 цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозиція ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, а саме ПДР України.

Відповідно до п. 16.14 ПДР України, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також життя, здоров`я і майнових прав фізичних і юридичних осіб. Об`єктивною стороною є порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинили створення аварійної обстановки.

Під аварійною обстановкою, відповідно до Тлумачного словника основних термінів судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи, варто розуміти таку дорожньо-транспортну ситуацію, в якій водій не має технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути дорожньо-транспортної пригоди, тобто події, внаслідок якої загинули або було поранено людей чи завдано матеріальних збитків. Така ситуація може виникнути, коли водій мав змогу виявити перешкоду на відстані, яка перевищує зупинний шлях, але своєчасно не застосував заходів для запобігання пригоди: або коли перешкода з`являється на відстані, яка менше, ніж зупинний шлях. Аварійна обстановка може створюватися тим учасником дорожнього руху, який своїми діями, які суперечить вимогам Правил дорожнього руху та інших нормативних актів, позбавив себе чи іншого учасника руху можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Суд зауважує, що протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення уповноважена особа органу державної влади зобов`язана зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 16.14 ПДР України, який не виконав вимогу дорожнього знаку 8.13, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи № 369/13222/21, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150431 від 17 вересня 2021 року та письмових пояснень ОСОБА_2 відсутні будь-які докази, які б давали суду можливість перевірити обставини вказані безпосередньо в самому протоколі. Відеозапис з місця події та/або патрульних працівників поліції, відзнятий при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутній, а на численні запити їх до суду не надано. Безпосередньо свідок ОСОБА_2 до суду не з`явився та пояснень про обставини справи не надав.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 та наданих пояснень у судовому засіданні водія ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_3 подія, яка мала місце 17 вересня 2021 року о 15:10 год. відбулася на перехресті доріг, де організовано круговий рух.

Згідно з п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

При цьому, відповідно до п. 16.12 ПДР України, перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Більше того, вказане у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що водій ОСОБА_1 «не виконав вимогу дорожнього знаку 8.13», суперечить чинному законодавству, оскільки у Правилах дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями відсутній дорожній знак 8.13.

Таким чином, працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150431 від 17 вересня 2021 року не розкрито суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме відсутня вказівка на пункт ПДР України, що регулює дорожній рух на перехресті, де організований круговий рух, який порушено водієм ОСОБА_1 , порушення яких створило аварійну обстановку.

Крім того, в матеріалах справи відсутня схема місця вчинення адміністративного правопорушення, з вказівкою на розташування транспортних засобів, наявністю дорожніх знаків та розмітки, що також позбавляє суд, перевірити дотримання водієм ОСОБА_1 ПДР України, які б могли спричинити аварійну обстановку.

За таких обставин, вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150431 від 17 вересня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 122 ч. 5, 124, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150431 від 17 вересня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак