Дата документу 29.04.2022
Справа № 334/1430/22
Провадження № 3/334/1101/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя ДПП України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за статтею 122-2 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно до протоколу ААД № 245269 від 07 квітня 2022 року, ОСОБА_1 , близько о 19 годин 13 хвилин, керуючи автомобілем TOYOTA AURIS д/н НОМЕР_1 , на перехресті вул..Академіка Александрова в м.Запоріжжя, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що вказаний у протоколі день та час він разом із своєю дружиною ОСОБА_2 їхали на машині по Каширському шосе у м. Запоріжжя. За кермом була його дружина ОСОБА_2 . Коли вона у дзеркало заднього виду побачила поліцейську автівку із увімкненими проблисковими маячками, вона зупинила авто. Після чого їх обох військові та поліцейські вийняли із машини, наділи кайданки. Далі, оскільки ОСОБА_1 , перед цим вживав спиртні напої, вони почали пропонувати йому пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився. Факт керування транспортним засобом саме його дружиною підтверджується цілком та повністю навіть рапортом, який було складено Інспектором Мєдвєдєвим О., відповідно до якого він описує, що: «відкриваючи задні двері було виявлено чоловіка, який мав ознаки алкогольного спяніння, поводив себе агресивно та відмовлявся виходити із авто... за кермом сиділа його дружина, яка теж мала ознаки алкогольного сп`яніння...».

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що у вказаний у протоколі день та час вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 їхали на машині по Каширському шосе у м. Запоріжжя. За кермом була вона, оскільки чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли у дзеркало заднього виду вона побачила поліцейську автівку із увімкненими проблисковими маячками, одразу зупинила авто. Після чого їх обох військові та поліцейські вийняли із машини, наділи кайданки. Далі, оскільки її чоловік, перед цим вживав спиртні напої, вони почали пропонувати пройти огляд на стан спяніння. на що він погодився.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п.2, 4 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, - чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом: ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом: - ст.280 КУпАП. орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення забов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...; ч.2 ст.283 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення, повинна містити опис обставин установлених при розгляді справи...; ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки у вказаний у протоколі день та час він разом із своєю дружиною ОСОБА_2 їхали на машині по Каширському шосе у м. Запоріжжя. За кермомо була його дружина ОСОБА_2 . Коли вона у дзеркало заднього виду побачила поліцейську автівку із увімкненими проблисковими маячками, вона зупинила авто. Після чого їх обох військові та поліцейські вийняли із машини, наділи кайданки. Далі, оскільки ОСОБА_1 перед цим вживав спиртні напої, вони почали пропонувати йому пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився.

Факт керування транспортним засобом саме його дружиною підтверджується цілком та повністю, зокрема рапортом, який було складено Інспектором Мєдвєдєвим О., відповідно до якого він описує, що: «відкриваючи задні двері було виявлено чоловіка, який мав ознаки алкогольного спяніння, поводив себе агресивно та відмовлявся виходити із авто... за кермом сиділа його дружина, яка теж мала ознаки алкогольного спяніння...».

Отже, у судовому засіданні не було доведено, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, за що передбачена відповідальність за ст..122-2 КУпАП.

Об`активною стороною даного правопорушення, є порушення вимог про зупинку, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил. Суб`єктивною стороною правопорушення характеризується наявність вини у формі умислу. Суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення не є суб`єктом за даною статтею, а відтак відносно ОСОБА_1 праводження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти діб з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Суддя: Н.Ю.Козлова