ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 185598 від 12.09.2021, гр. ОСОБА_1 , 12.09.2021 об 05 год. 55 хв. в м. Житомирі по вулиці Східна, 88 керував транспортним засобом BMW 5200, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків, проба позитивна 0,26%.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що привіз дівчину до м. Житомира. Зазначив, що був зупинений працівниками поліції, які вважали, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому продути в «Drager», на що він погодився. Вказав, що продував в «Drager» декілька разів та лише з дев`ятої спроби прилад показав результат 0,26%, з яким він не погодився та виявив бажання проїхати до найближчого медичного закладу, на що працівниками поліції йому було відмовлено. Зазначив, що пізніше поїхав самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння, та за результатами якого було встановлено, що ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Захисник Кирилюк В.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазисника ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 185598 від 12.03.2021, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 185598.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Крім того, працівниками поліції на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано: роздруківку тестування (тест № 128) на алкоголь приладом «Alkotest Drager-7510» (показник приладу становив 0,26 проміле) (а.с. 3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4); направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення алкогольного чи іншого сп`яніння (а.с.5); рапорт т.в.о. взводу роти №3 батальйону УПП в Житомирській області від 12.09.2021 (а.с.6); письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.09.2021, які ствердили, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою приладу «Drager», проба позитивна (а.с.7,8) та відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи (а.с.8).

Разом з тим, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського встановлено, долучений диск із відеозаписом події, який має фрагментарний характер в нічну пору доби, з якого не можна встановити обставини події саме від моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу на водія за ч.1 ст.130 КУпАП. На відеозаписі відсутній факт того, що на момент зупинки транспортного засобу BMW 5200, д.н.з. НОМЕР_1 ним керував ОСОБА_1 , більше того на відеозаписі взагалі відсутній запис, який би вказував, що автомобіль взагалі на момент зупинки поліцейськими здійснював рух.

З даного відеозапису убачається, що транспортний засіб BMW 5200, д.н.з. НОМЕР_1 перебуває з працюючим двигуном та припаркований біля паркану проїзної частини дороги, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , відбувається спілкування водія з працівниками поліції, де в ході розмови працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння. При цьому, інспектором поліції не роз`яснено з якою метою ОСОБА_1 повинен пройти огляд на стан сп`яніння, яким чином він буде проводитись та які наслідки відмови від такого огляду.

Суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №185598 від 12.09.2022 долучено роздруківку тестування (тест № 128) на алкоголь приладом «Alkotest Drager-7510», результат якого становив 0,26 %.

Проте, як убачається з переглянутого відеозапису працівником поліції було лише озвучено результат, який ймовірно висвітився на приладі, однак не було ознайомлено з результатом ОСОБА_1 та даний результат не зафіксований на відеозаписі.

Слід зазначити, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

За положеннями ст. 266 КУпАП, в редакції, що діяла станом на 12.09.2021, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. А у разі незгоди водія на проведення такого або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду.

Крім того, порядок проведення огляду передбачений і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Разом з тим, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери патрульного слідує, що перед проведенням освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», працівником поліції останньому не було доведено та роз`яснено положення ч.З ст.266 КУпАП, зокрема, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. З даного відеозапису взагалі не убачається, що працівник поліції, діючи на виконання вимог п.7 розділу І вказаної вище Інструкції, запропонував водію транспортного засобу пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чи хоча б вказав про таку можливість.

При цьому, частина 5 ст.266 КУпАП зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд звертає увагу, що на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 об 05:52:08 зазначає, що бажає проїхати до медичного закладу, однак працівники поліції проігнорували його вимогу та в черговий раз надали йому прилад «Drager» для продуття, зазначивши, що він має можливість самостійно проїхати до медичного закладу та здати все що потрібно.

Таким чином, суд ставить під сумнів наявне у матеріалах справи направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у якому зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, та у зв`язку із чим останній направлявся до такого закладу та чи відмовлявся він проходити повторний огляд.

Порушення початкової процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, тому згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП даний протокол не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що знаходження за кермом або біля транспортного засобу, особи, яка в подальшому погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія або біля транспортного засобу не доводить факт керування.

Відповідно, наданий на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Разом з тим, суд звертає увагу, згідно наданого захисником висновку КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І.Потєхіна» від 12.09.2021 № 49 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який був проведений за самозверненням ОСОБА_1 , за результатами медичного огляду у гр. ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №185598 від 12.09.2021 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 сам по собі не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Таким чином, зафіксований факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння лише у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності без належних та допустимих доказів саме керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом не може бути безумовною та "поза розумним сумнівом" підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Отже, не задокументувавши факт порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , яке слугувало підставою для зупинки, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню чи перебуває водій в стані сп`яніння.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.130, 247, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП , суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя І.В. Зіневич