Справа № 161/7585/19
Провадження № 3-в/161/16/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 23 травня 2022 року

Луцький міськрайонний суд в особі судді Філюк Т.М.,розглянувши подання старшого інспектора Луцького РВ філії Центру пробації у Волинській області майора внутрішньої служби Галецького Р.М. про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2019 року, у зв`язку із закінчення строку давності виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання старшого інспектора Луцького РВ філії Центру пробації у Волинській області майора внутрішньої служби Галецького Р.М. про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2019 року, у зв`язку із закінчення строку давності виконання судового рішення.

Подання обґрунтовано тим, що під час неодноразового відвідування за місцем проживання було встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та місцезнаходження його невідоме.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.11.2019 рокув задоволенні подання провідного інспектора Луцького МРВ Філії Центру пробації у Волинській області Бойко Н.В. про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2019 року, відносно ОСОБА_1 відмовлено.

Надалі відділом пробації проводились інші заходи направлені на виконання постанови суду та встановлення місцезнаходження правопорушника, однак встановити місцезнаходження правопорушника не виявилось можливим.

Станом на 14.01.2022 року громадянин ОСОБА_1 до відділу пробації не з`явився, до відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт не приступив, місцезнаходження його не відоме.

Наведені обставини унеможливлюють виконання постанови суд, що зумовлює необхідність уповноваженого органу пробації звернення до суду з даним поданням.

Дослідивши матеріали подання та особової справи ОСОБА_1 №77/2019, суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається зі змісту ст. 38, ч. 2 ст. 39 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Статтею 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 [2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення. У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Як вбачається з особової справи №77/2019, заведеної на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працівниками відділу пробації проводились заходи направлені на виконання постанови від 02 червня 2019 року, однак встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та місцезнаходження його невідоме.

Системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст. 304. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32, 173-2 , 325-4 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2019 року, у зв`язку із закінчення строку давності виконання судового рішення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т. М. Філюк