Провадження №3/461/281/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Державної служби України Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 01.03.2016 року, виданий 4641,

за ч.6 ст.470 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

07.12.2021 року о 09 год. 08 хв., в зону митного контролю митного поста «Яворів» пункту пропуску «Грушів-Будомєж» Львівської митниці, в`їхав транспортний засіб марки «RENAULT» модель «TRAFIC» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням гр.України ОСОБА_2 , який прямував з Республіки Польщі до України, у якому в якості пасажира прямував гр. України ОСОБА_1 .

Під час проведення митного контролю, на підставі аналізу переміщень за даними "Диспетчера зони митного контролю" та "Пасажирського пункту пропуску" та "Журналу пункту пропуску»" АСМО «Інспектор» та спрацювання в АСМО «Інспектор» АС АУР (коди: 401-1, 801-1,000) «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Вжити заходів для з`ясування фактичного вивезення транспортних засобів або їх оформлення у митний режим імпорту .Якщо інформація про наявність невивезених транспортних засобів особою підтверджується, то залучити посадових осіб підрозділів по боротьбі з контрабандою та порушеннями митних правил для перевірки причин та обставин такого порушення.

У разі наявності вже складеного протоколу про ПМП необхідно опитати особу згідно ст. 342 МКУ з метою встановлення причин невивезення та місцезнаходження транспортного засобу на митній території України.За відсутності ознак ПМП, ввезення громадянами-резидентами другого і наступних транспортних засобів підлягають декларуванню як товар (п. 60 ст.4 МКУ). Ввезення громадянами-нерезидентами другого і наступних транспортних засобів дозволяється із застосуванням до них заходів гарантування (п. З ст. 380 МКУ)».

Отже, встановлено, що 19.10.2017 00:24:23 гр. України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України автомобіль «FORD» модель «MONDEO» з реєстраційним номером НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN-код НОМЕР_4 , по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «Транзит» для особистого користування. Згідно даних програмно- інформаційного комплексу транспортний засіб особистого користування марки автомобіль «FORD» модель «MONDEO» з реєстраційним номером НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Польща), VIN-код НОМЕР_4 з митної території України станом на 07.12.2021 гр. України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. Будь-яких документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було,також у відповідності до ст. 192 МКУ, до найближчої митниці про дані обставини вказаний громадянин не звертався.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 перевищив строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення порушення митних правил визнав повністю. Просив не застосовувати суворого стягнення.

Представник Львівської митниці Державної служби України в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, покликаючись на матеріали справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст.470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України,порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеногост.95 МК України (ст.90 та 93 МК України).

При цьому, згідно з гл.55 р.ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною 2 ст.95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст.192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено.

Факт вчинення адміністративного правопорушення також стверджується: протоколом про порушення митних правил №2551/20900/21 від 07.12.2021 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470МК України доведена повністю. Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу,суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу,тобто в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 470, 486, 527, 528 МК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «FORD» модель «MONDEO» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща, VIN-код НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 496,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько