Справа № 944/1451/22
Провадження №3/944/1175/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю адвоката Масюка Б.Б., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ794986 від 29.04.2022року, ОСОБА_1 об 17год 00хв 10 квітня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме, висловлювалася в сторону своєї тітки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та погрожувала їй фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров?ю ОСОБА_2 , тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.173-2КУпАП заперечила та пояснила, що ОСОБА_2 являється рідною сестрою її матері та її тіткою.

10 квітня 2022 року, вона разом приїхала до своєї матері в село за адресою: АДРЕСА_2 , де гостювали її діти. У будинку за даною адресою також проживає її тітка ОСОБА_2 .. Її сім`я із ОСОБА_2 тривалий час перебуває у неприязних відносинах, оскільки існує спір відносно поділу даного будинку, однак, вона ніколи не кофліктувала із тіткою, незважаючи на її провокації.

В цей день, перебуваючи в будинку за вказаною адресою, вона через вікно побачила як ОСОБА_2 фотографує та проводить відеозйомку на свій мобільний телефон її двох дітей, висловлюючись при цьому в їх сторону нецензурними словами, з образами та криком. Побачивши це, вона як мати з метою безпеки дітей, вишла на подвір`я, підійшла до ОСОБА_2 та попросила її відійти від дітей, оскільки діти хочуть бавитись перестати їх обзивати, принижувати , фотографувати та припинити відеозйомку, однак ОСОБА_3 не реагувала на її прохання.

Знаючи що тітка часто буває неадекватною, створює конфлікти під час яких старається принизити жильців даного будинку, вона вдруге підійшла до неї та наголосила, щоб та відчипилась від від дітей та не фотографувала їх, однак ОСОБА_2 сприйняла її слова з агресією, та ще більше почала кричати на неї та на її дітей, погрожуючи їм. Вважає що такими діями вона захищала лише інтереси своїх дітей та не чинила жодного насильства відносно ОСОБА_2 , оскільки не має до неї ворожого ставлення, а навпаки. уникає її знаючи що остання любить провокувати конфлікти та викликати поліцію. Просить закрити провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.173-2КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя прийшла до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. п. 3, 14 ч. 1 ст. Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 ставиться в провину домашнє насильство, а саме висловлювання (крики), погрози фізичною розправою, що могли завдати шкоду психічному здоров`ю.

Згідно матеріалів справи 12 квітня 2022 року ОСОБА_2 , звернулася до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області із заявою в якій просить притягнути до відповідальності за хуліганські дії свою сестру ОСОБА_5 , племінницю ОСОБА_1 та невістку ОСОБА_6 , які 10.04.2022року, об 17год 00хв, за місцем спільного проживання,за адресою: АДРЕСА_2 , вчинили відносно неї домашнє насильство, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону образ нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що 10 квітня 2022 року її діти та діти її братової ОСОБА_1 перебували на подвір`ї і грали у футбол, а дорослі перебували в кухні, вікна якої виходили на подвір`я. В цей час ОСОБА_1 побачила як ОСОБА_2 почала знімати дітей на телефон. Після цього вона зробила зауваження ОСОБА_2 , чому та знімає дітей. Вона також вийшла та зробила зауваження ОСОБА_2 , після чого остання зайшла до літньої кухні та закрила двері, а вони пішли до хати. За деякий час ОСОБА_2 вийшла та знову почала відеофіксацію дітей. Вона підійшла до ОСОБА_7 і хотіла вирвати з рук телефон, щоб та більше не знімала дітей, однак, в цей час ОСОБА_2 викликала поліцію. Так, дійсно переживаючи за безпеку дітей вона кричала на ОСОБА_2 , після чого, остання взяввши металеві граблі, пішла з ними в свою кімнату та чекала приїзду працівників поліції.

До матеріалів справи долучено також аналогічні пояснення ОСОБА_6 , письмові пояснення ОСОБА_5 ..

Беручи до уваги вищенаведене, та те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази того що ОСОБА_1 вчинила відносно ОСОБА_2 , домашне насильства, а слід вважати що має місце лише побутовий конфлікт.

За таких обставин, суддя прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

А згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя Швед Н.П.