Справа № 357/1445/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2022 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої начальником управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: Шлапацького О.В.,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, № 878 від 05.02.2022 вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи з 20.02.2017 по 02.10.2020 посаду начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради Київської області, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 5 категорії 11 рангу, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону несвоєчасно, без поважних причин, 04.06.2021 подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що встановлено адміністративну відповідальність за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснила, що її незаконно звільнили з посади начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради. Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 визнано протиправним і скасовано розпорядження Білоцерківського міського голови від 01.10.2020 №424-К «Про звільнення ОСОБА_1 », а також поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради з 02.10.2020. Отже ОСОБА_1 вважає, що в неї не виник обов`язок щодо подання відповідної декларації, а тому просить закрити провадження у справі щодо неї у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На підтвердження вказаного ОСОБА_1 надала копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 та копію з трудової книжки.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважав можливим застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та надав висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 20.02.2017 №68К «Про призначення на посаду ОСОБА_1 » громадянку ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління самоврядного контролю зазначеної міської ради. Цим же розпорядженням посаду ОСОБА_1 присвоєно одинадцятий ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради відноситься до 5 категорії посад місцевого самоврядування.

20.02.2017 ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-VII.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до абзацу 15 ч. 1 ст. І Закону№1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи начальником управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, є посадовою особою місцевого самоврядування та є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, шо особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, минулий рік.

Відповідно до пп. З п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного держав(юго реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 01.10.2020 №424К «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » громадянку ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління самоврядного контролю зазначеної міської ради.

Отже ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, була зобов`язана у наступному році, після припинення діяльності (в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2021 до 00 год. 00 хв. 01.04.2021), подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2020 рік.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію після звільнення за 2020 рік ОСОБА_1 подала лише 04.06.2021 о 10 год. 48 хв.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 визнано протиправним і скасовано розпорядження Білоцерківського міського голови від 01.10.2020 №424-К «Про звільнення ОСОБА_1 », а також поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради з 02.10.2020.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 незаконно була звільнена з посади начальника Управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, тому в ОСОБА_1 не виникло обов`язку щодо подання відповідної декларації.

Отже, ОСОБА_1 за судовим рішенням було поновлено на роботі, відтак положення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання декларацій особами, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до неї не застосовуються.

Згідно роз`яснення НАЗК від 29.12.2021 № 11 - за загальним правилом щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається. Суб`єкт декларування поновлений на роботі за рішенням суду після завершення кампанії декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію (продовжується діяльність) за рік, у якому відбулося поновлення.

Слід зазначити, що поновлення особи на роботі за рішенням суду означає відновлення його прав та обов`язків, визначених Конституцією та законами України, в тому числі щодо здійснення ними діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 і 5 частини першої статті 3 Закону.

У зв`язку з тим, що за час вимушеного прогулу суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду, фактично не виконував функцій держави або місцевого самоврядування чи іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, подавати щорічну декларацію за час вимушеного прогулу суб`єкт декларації не зобов`язаний.

Враховуючи викладене, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 законних, належних, достатніх, допустимих доказів на підтвердження винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не встановлено.

При цьому суддя виходить також і з того, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останньої.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, статтями 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна