П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності -адвоката Доценка В.О.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_1 27.11.2021 о 03.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно співмешканки гр. ОСОБА_2 , а саме спричинив фізичний біль, давив на щелепу, ображав нецензурною лайкою.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, першочергово, поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови було отримано 26.01.2022, тому раніше подати апеляційну скаргу не було можливості, бо не знав її змісту.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що він- ОСОБА_1 застосував до ОСОБА_2 фізичне насильство. Висновок суду про те, що його вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є доведеною - є помилковим, та не відповідає наявним в матеріалах справи доказам та фактичним обставинам даної справи.

Стверджує, що у нього був відсутній умисел на заподіяння шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт. Потерпіла сама спровокувала сварку. Він- ОСОБА_1 не мав на меті спричинити будь-яку шкоду ОСОБА_2 та порушити її права і свободи. Лише просив потерпілу голосно не кричати в квартирі, яку орендує. Із ОСОБА_2 не мав сімейних відносин, у неї відсутні ключі від квартири ОСОБА_1 , в квартирі також відсутні будь-які речі потерпілої, що підтверджуються наданим договором оренди.

Вказує і на те, що ніяких негативних та шкідливих наслідків для ОСОБА_2 внаслідок подій 27.11.2021 не настало. Вона не боялася приходити в квартиру ОСОБА_1 , а після вказаних подій продовжувала шукати зустрічей.

Звертає увагу і на те, що письмові пояснення ОСОБА_2 не містять посилання на те, в чому саме полягала шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, та, що саме змусило ОСОБА_2 побоюватись за свою безпеку, який саме прояв мала її емоційна невпевненість чи нестабільність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, а тому враховуючи положення ч. 6 ст. 294 КУпАП судом визнано за можливе розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Доценка В.О., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги щодо скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2022 та прийняття нової, якою закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, захисник особи, за заявою якої складено протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки апеляційна скарга була подана 28.01.2022, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, то суд не вбачає підстав для розгляду даного клопотання.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону судом першої інстанції недотримані, оскільки постанова суду недостатньо вмотивована, а викладені в ній висновки - не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

А саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Під психологічним насильством, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство, згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, - є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення у небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 452651, громадянин ОСОБА_1 27.11.2021 близько о 03.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: причинив фізичний біль, давив на щелепу, ображав нецензурною лайкаю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу додано: рапорт дільничного офіцера поліції Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Резника М., письмові пояснень ОСОБА_1 від 27.11.2021, копію письмових пояснення ОСОБА_2 від 27.11.2021, фото зображення даних про посвідчення водія ОСОБА_1 з мобільного застосунку "Дія" (а.с. 2-5).

З рапорту дільничного офіцера поліції Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції від 27.11.2021 року судом встановлено, що 27.11.2021 року близько 04:00 год. група МГР-001 відпрацювала виклик за адресою: АДРЕСА_1 , за зверненням ОСОБА_2 з повідомленням, що ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство, за наслідком чого відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо обставин подій, які відбувались 27.11.2021.

В цих поясненнях ОСОБА_1 від 27.11.2021 вбачається, що дівчина- ОСОБА_2 тратила його кошти на кафе з подругами, а тому він вирішив перевірити трати на її телефоні, Лариса підняла істерику, почала кричати, він- ОСОБА_1 попросив не кричати, це не допомогло, він закрив їй рота, вона почала бігти з криком з дому в одній спідній білизні. ОСОБА_1 зупинив ОСОБА_2 і попросив заспокоїтися і не зображати жертву, вона зібрала речі та пішла з його ключами. Пояснив, що спустився в лоббі, вимагав ключі, на що ОСОБА_2 звернулася до охоронця та попросила викликати поліцію, після викликала поліцію сама, а він спокійно очікував.

Разом з тим, в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 27.11.2022 видно, що в той же день близько 02.00 год. ночі її співмешканець- ОСОБА_1 почав її ображати, а саме причиняти фізичний біль: тримав руки, надавлював на щелепу та на грудну клітку. Коли вона- ОСОБА_2 викликала поліцію, ОСОБА_1 почав погрожувати фізичною розправою та висловлювався ненормативною лексикою.

У цих же письмових поясненнях від 27.11.2021 вона зазначила, що 25.11.2021 близько 21.00 год. її співмешканець ОСОБА_1 також причинив їй фізичний біль, а саме хапав за горло та піднімав. На її неодноразові зауваження ніяк не реагував. В той день вона працівників поліції не викликала, вирішила, що конфлікт вирішиться.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що з ОСОБА_2 у нього відсутні сімейні відносини, у неї немає ключів від квартири, яку він орендує та відсутні будь-які її речі у цій квартирі, ОСОБА_2 - його колишня співробітниця, яка навідувалась до нього у гості. Відповідно до п. 6.1.2 договору оренди житла № 587О від 09.03.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Хардін»(а.с. 22-31), наймач ОСОБА_1 має право вселяти в квартиру інших осіб для проживання лише за письмовою згодою наймодавця. Оскільки ОСОБА_1 дотримувався умов договору найму квартири, то ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживала, жодних сімейних відносин з нею він не підтримував.

Щодо грошових коштів які ОСОБА_1 перераховував ОСОБА_2 на карту, то дані відносини можна охарактеризувати як дружні.

Звертає увагу суд і на те, що відповідно до постанови Голосіївського районного суду від 03.12.2021 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин.

Цією постановою визнано доведеним, що 25 листопада 2021 року близько 21:00 год. у квартирі АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: хапав за горло, штовхав. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дана постанова оскаржена в Київському апеляційному суді.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03.12.2021 - скасовано, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрито за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Пояснення учасників справи є взаємовиключними, дані протоколу про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які давали б підстави для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУаАП.

Отже, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 27.11.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до протоколу долучено не було і до суду не надано.

Підводячи підсумки, дослідивши всі докази у провадженні, слід дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №452651, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постановити про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 (сто сімдесят) гривень - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька