Справа № 298/197/22
Номер провадження 3/298/491/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю секретаря судових засідань Келешовчак І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Перечин Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089884 від 6 лютого 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Гондорчин В., 6 лютого 2022 року о 19 год. 50 хв. в с.К.Розтока вул.Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_1 , на якому не працювала передня ліва фара в режимі ближнього світла, під час перевірки документів у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю із порожнини рота, гр. ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився проходити тест «Драгер». ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що йому відомо про складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, примірник протоколу був йому вручений. Зазначив, що наведені в протоколі обставини не зовсім відповідають дійсності, оскільки автомобілем він не керував, транспортний засіб був припаркований на узбіччі дороги біля будинку його друга, так як напередодні закінчилося пальне. Показав, що коли він стояв біля автомобіля і чекав друга, то до нього підійшли працівники поліці, побачивши поліцейських, він розгубився, відмовився від проходження тесту, бо у цей день випив пиво. Визнав, що відмовився від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння, однак не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки автомобілем не керував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи, досліджених доказів та наданих ОСОБА_1 пояснень, судом встановлено, що 6 лютого 2022 року о 19-ій годині 50 хвилини ОСОБА_1 в с. К.Розтока по вул. Центральна керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , на якому не працювала передня ліва фара в режимі ближнього світла, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Факт скоєння та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089884 від 6 лютого 2022 року, складеним поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Гондорчин В., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання другого примірнику протоколу, та його пояснення «я випив лише одне пиво»;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області В.Гондорчин від 7 лютого 2022 року, в якому останній доповідає, що, перебуваючи в складі СРПП спільно з капралом поліції Я.Коман, під час патрулювання обслуговуваної території в с.К.Розтока по вул.Центральній було зупинено автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП, де під час розмови із водієм було виявлено, що останній за зовнішніми ознаками керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак від проходження медичного освідування за допомогою приладу «Драгер» відмовився у присутності двох понятих. Відносно даного громадянина було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 6 лютого 2022 року, в яких він зазначає, що 06.02.2022 р. близько 19.50 год. їхав з с.Вишка, в с. К.Розтока його зупинила поліція ВП №2 Ужгородського РУП та пояснили, що водій ОСОБА_1 у нетверезому стані керував транспортним засобом, і щоб він був свідком, як гр. ОСОБА_1 відмовляється від освідчення на приладі «Драгер» або у медзакладі;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 6 лютого 2022 року, в яких він вказує, що 06.02.2022 р. близько 19.50 год. був вдома та побачив біля свого будинку автомобіль поліції, вийшовши на вулицю, його було запрошено працівниками поліції стати свідком того, як водій гр. ОСОБА_1 відмовився проходити тест «Драгер» на алкогольне сп`яніння та відмовився від освідчення в медзакладі;

- постановою серії БАВ № 447796 від 6 лютого 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП за обставин, що мали місце 6 лютого 2022 року в с. К.Розтока по вул. Центральній;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2022 року, виданого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно даних направлення огляд не проводився, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду ;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

З дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 представився поліцейському, на запитання поліцейського: "Ви будете проходити тест «Драгер»?", ОСОБА_1 відповів: «Треба?». У подальшому поліцейський задав ОСОБА_1 питання, чи відмовляється він від проходження тесту та чи відмовляється їхати в медзаклад на освідчення, на що останній відповів: «так». Після запитання поліцейського, чому ОСОБА_1 вживає спиртні напої і сідає за кермо, останній повідомив, що він лише до друга поїхав, тут 100 метрів живе, машину заглушив відразу, просто припаркувався, готовий віддати ключі від автомобіля і більше нікуди не їхати.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З огляду на наявність достатніх даних про відмову 6 лютого 2022 року ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою та спростовують доводи ОСОБА_1 , наведені останнім у судовому засіданні.

Дослідженими доказами та наданими правопорушником поясненнями встановлено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, а він лише стояв біля нього, відтак він невинуватий, суддя сприймає, як позицію сторони захисту, спрямовану на уникнення відповідальності, та оцінює критично, оскільки ці твердження спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, в тому числі, зафіксованими на відеозаписі поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній підтвердив працівникам поліції, що лише поїхав до друга, відразу заглушив автомобіль, лише припаркувався, готовий віддати працівникам поліції ключі від автомобіля і більше нікуди не їхати.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п.28 Постанови ВСУ від 23 лютого 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не в праві застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена права або взагалі його не мала.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 31 січня 2020 року, термін дії виданого ОСОБА_1 посвідчення закінчився 31 січня 2022 року. Вказані обставини стверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089884 від 6 лютого 2022 року, а також даними постанови серії БАВ №447796 від 6 лютого 2022 року.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 згідно Правил дорожнього руху є водієм, останньому надавалось право на керування транспортними засобами, тому до нього може бути застосовано позбавлення права керування транспортними засобами. На переконання суду, факт закінчення терміну дії виданого ОСОБА_1 посвідчення водія на момент вчинення ним проступку, не впливає на висновки суду щодо позбавлення спеціального права відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддею взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому зважаючи на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суддя вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Саме така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.