Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/697/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Афганістану, місце народження та проживання ОСОБА_3 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та до нього застосований захід впливу у виді попередження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010764 від 21.09.2021 та постанови судді від 23.09.2021 вбачається, що 20.09.2021 о 16 год., у пункті пропуску «Малий Березний», на підставі Угоди про Реадмісію осіб між Україною та Європейським співтовариством, було прийнято на територію України, громадянина Афганістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який на ділянці відповідальності впс «Великий Березний», в складі групи осіб, поза пунктом пропуску перетнув Державний кордон України, та 16.09.2021 був затриманий прикордонною поліцією СР в районі 150- 151 п/зн., за незаконний перетин державного кордону з України в Словацьку Республіку. Своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991. Дії останнього кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) просить постанову судді від 23.09.2021 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП або повернути матеріали справи для належного оформлення уповноваженому на складання протоколу органу. Заперечує факт вчинення правопорушення, а постанову суду вважає необґрунтованою та незаконною. Вказує на те, що 05.05.2021 прибув до України разом зі своєю матір`ю та неповнолітніми братом і сестрою відповідно до виданих віз на запрошення свого дядька громадянина Афганістану ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально-посвідченим запрошенням. Просить врахувати, що він став жертвою торгівлі людьми і на території Словацької Республіки опинився у зв`язку з тим, що був незаконно вивезений туди невідомими особами, в супереч його волі. Вважає, що сам факт виявлення його на території Словацької Республіки не свідчить про те, що він незаконно перетнув державний кордон України, у тому числі відсутні докази, які б це підтвердили. Суд не повідомив його про час та місце слухання справи та розглянув таку у його відсутності,

-2-

чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП. Заяву про розгляд справи у його відсутності не писав. Таким чином, суд позбавив його можливості ознайомитися з матеріалами справи, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідків та скористатися юридичною допомогою.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисник - адвокат Мартинов Г.К. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисника - адвоката Мартинова Г.К., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), належним чином дотримані.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010764 від 21.09.2021 стверджується, що 20.09.2021 о 16 год., у пункті пропуску «Малий Березний», на підставі Угоди про Реадмісію осіб між Україною та Європейським співтовариством, було прийнято на територію України громадянина Афганістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який на ділянці відповідальності впс «Великий Березний», в складі групи осіб, поза пунктом пропуску перетнув державний кордон України, та 16.09.2021 був затриманий прикордонною поліцією СР в районі 150- 151 п/зн., за незаконний перетин державного кордону з України в Словацьку Республіку. Своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

-3-

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010764 від 21.09.2021; протоколом про адміністративне затримання від 20.09.2021; рапортом від 20.09.2021; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.09.2021; актом про приймання-передавання особи від 20.09.2021.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що заступник начальника відділу прикордонної служби «Великий Березний» з персоналу майор Богдан ДМИТРІВ був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги .

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) незаконних методів примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що заступник начальника відділу прикордонної служби «Великий Березний» з персоналу майор Богдан ДМИТРІВ діяв у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ), що призвело до порушення його прав, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не свідчать про порушення права на захист і не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення та не є підставами, передбаченими КУпАП для скасування постанови суду. При цьому, враховується і те, що як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі й протоколу про адміністративне затримання, то на прохання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), йому було забезпечено захисника адвоката Плиску В.В., що стверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 20.09.2021 №2180 (а. с. 9). Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол було складено за участю перекладача Хассан АХМАД. Також зі змісту заяви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в присутності перекладача, яка ними обома власноручно підписана вбачається, що він розгляд справи просив провести без його участі (а.с.11).

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проти своєї волі був переміщений на територію Словацької Республіки, у тому числі став жертвою торгівлі людьми під час апеляційного розгляду не встановлено та до апеляційної скарги будь-яких доказів з цього приводу не долучено.

-4-

Також, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст.ст.24-1,33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді попередження, яке, на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2021 щодо нього ,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя