Справа № 298/101/22
Номер провадження 3/298/454/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю секретаря судових засідань Келешовчак І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, провідного інженера з природокористування Ужанського НПП, неодруженого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235991 від 14 січня 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.В., 14 січня 2022 року о 23 год. 15 хв. в с.Люта вул.Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітке мовлення та почервоніння очей, після чого було запропоновано пройти тест «Драгер», від чого він відмовився, а також відмовився від освідчення в медзакладі. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що суть інкримінованого правопорушення йому зрозуміла, з протоколом про адміністративне правопопорушення ознайомлений. Під час розгляду справи ОСОБА_1 змінював позицію щодо визнання вини, спочатку зазначив, що вину визнає, потім змінив показання, ствердивши, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп"яніння, однак з якої причини не пройшов освідчення на стан сп"яніння не зміг пояснити, а після перегляду в судовому засіданні відеозапису зазначив, що відмовлявся від проходження освідування. Зазначив, що 14 січня 2022 року - на "Василя", керував транспортним засобом ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому, рухався з смт.Великий Березний в напрямку с.Люта додому. Був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти освідчення на стан сп"яніння, по якій причині його зупинили працівники поліції не знає. Разом з тим, повідомив, що накладений на нього штраф в сумі 510 грн. згідно винесеної працівником поліції постанови сплатив, постанову щодо цього не оскаржував. Також повідомив, що після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення сів за кермо автомобіля і поїхав додому, працівники поліції його від керування транспортним засобом не відсторонили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи, досліджених доказів та наданих ОСОБА_1 пояснень, судом встановлено, що 14 січня 2022 року о 23-ій годині 15 хвилини ОСОБА_1 в с.Люта по вул.Центральній керував транспортним засобом ВАЗ 21213, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітке мовлення та почервоніння очей, від проходження тесту «Драгер» та освідчення в медичному закладі відмовився.

Факт скоєння та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №235991 від 14 січня 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.В., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання другого примірнику протоколу;

- постановою серії БАВ № 449966 від 14 січня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за обставин, що мали місце 14 січня 2022 року в с. Люта по вул. Центральній;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області В.Зганич, в якому останній доповідає, що перебуваючи у добовому наряді спільно з поліцейським СРПП ОСОБА_2 , було зупинено ТЗ марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , за порушення ПДР, а саме: непристебнутий пасок безпеки, після чого в ході перевірки було виявлено, що у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення та почервоніння очей. Після чог,о вказаному громадянину було запропоновано пройти тест «Драгер», але останній відмовився, а також відмовився від проходження освідчення в медзакладі. Після чого, на ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130, ч.5 ст.125 КУпАП. У зв`язку з неможливістю залучення понятих під час складання адмінматеріалів такі оформлялись без понятих, але на бодікамеру;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

З досліджених відеозаписів на оптичному диску, який додано до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спецприладу «Драгер», на що останній відповів працівнику поліції: «Не буду». На запитання поліцейського: «Відмовляєтеся?», ОСОБА_1 відповів: «Чому я не хочу тест проходити, бо я випив 50 грам». Також зафіксовано як працівник поліції повторно запитує у ОСОБА_1 : «Будете проходити тест «Драгер»?», на що останній відповів: «Не буду, не буду. Я кажу, я п`яний. Всьо.» На переглянутих відеозаписах зафіксовано, як в подальшому працівник поліції неодноразово висловлює ОСОБА_1 вимогу проходження освідування на приладі "Драгер" та в медзакладі в м.Ужгород, на що ОСОБА_1 спочатку відмовляється, після цього періодично відлучається, здійснюючи телефонні дзвінки, згодом висловлюється: "Почекайте, почекайте".

Така поведінка ОСОБА_1 суддею розцінюється, як очевидне небажання (відмова) у передбачений законом спосіб пройти процедуру медичного огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З огляду на наявність достатніх даних про відмову 14 січня 2022 року ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Дослідженими доказами та наданими правопорушником поясненнями встановлено, що останній порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При накладенні адміністративного стягнення суддею взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому зважаючи на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суддя вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Саме така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.