ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/420/22

Провадження № 3/293/358/2022

16 травня 2022 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й.,

за участю особи, відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 , захисника Кравчука В.І.,розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним інженером у КП «Еко сервіс», одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

27.04.2022 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №000729 від 14.04.2022 водій ОСОБА_1 14.04.2022 о 21 год 10 хв в смт.Черняхів по вул.Ладигіна керував автомобілем Renault megane, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я на нагрудну бодікамеру поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні не визнав. Пояснив суду, що дійсно 14.04.2022 після 21 год. керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які безпідставно запропонували йому пройти тест на визначення стану сп`яніння, оскільки він не перебував у стані сп`яніння. Він відмовився із проходження даного тесту на місці зупинки, вказавши, що згоден здати кров на вміст алкоголю. Однак, в Черняхівській лікарні черговий лікар відмовився брати кров на вміст алкоголю. Також звернув увагу суду на те, що він не був відсторонений поліцейським від права керування транспортним засобом та в цілому не була дотримана процедура складання адміністративного протоколу, зокрема й те, що поліцейським не були роз`яснені його права під час зупинки транспортного засобу.

Адвокат Кравчук В.І. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 протиправно був зупинений працівниками поліції, оскільки він не порушив жодних правил дорожнього руху. Відсутні переконливі докази, які б вказували, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Крім того, із диску звукозапису вбачається, що дана пригода була у темну пору доби. Зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , такі як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці під час зупинки транспортного засобу є надуманими і не підтверджуються відеозаписом з місця події. Натомість з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе адекватно та стримано, відповідно до ситуації. Вважає, що всі зазначені ним обставини вказують на протиправність дій поліцейських під час зупинки транспортного засобу і відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. За наведених підстав просить закрити провадження в адміністративній справі, вилучене посвідчення водія повернути власнику.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис з бідікамери поліцейського, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2022 серії ААБ №000729 від 14.04.2022 громадянин ОСОБА_1 14.04.2022 о 21 год 10 хв в смт.Черняхів по вул.Ладигіна керував автомобілем Renault megane, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я на нагрудну бодікамеру поліцейського (відсутні відомості щодо відмови), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими у автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається, зокрема, на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Під час проведеня огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі та відсторонити від керування цим транспортним засобом.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Відповідно до п.6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Інструкції).

П.12 та п.13 розділу ІІ вказаної Інструкції зазначає, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Вказані норми Інструкції підтверджують правомірність дій лікаря у медичному закладі про те, що він відмовився брати аналіз крові на визначення вмісту алкоголю, оскільки такий аналіз проводиться згідно з Інструкцією лише в окремо визначених випадках, зокрема якщо у обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тому доводи гр. ОСОБА_1 та його захисника про те що, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду шляхом забору крові не є обгрунтованими.

Разом з тим, відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про фіксацію події правопорушення на нагрудну бодікамеру та долучення до протоколу: матеріалів справи (без зазначення диску з відео).

За таких обставин відеозапис події, долучений до матеріалів справи, є основним джерелом доказів та має відповідати вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026 (надалі-Інструкції).

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, який долучений до матеріалів справи, встановлено що він є не безперервним, диск містить п`ять фрагментів відео. Також пояснення ОСОБА_1 не спростовуються відеозаписом події, долученим поліцейськими до справи, який безперервно не відображає хід подій, починаючи із зупинення транспортного засобу та до складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відео не містить даних про причини зупинення поліційським транспортного засобу, та не містить переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 мав будь-які ознаки стану спяніння, відсутні відомості щодо роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суд звертає увагу, що згідно судової практики розгляду вказаної категорії справ, передумовою для вимоги працівників поліції до особи пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння повиннно бути встановлення ознак такого спяніння та доведення їх наявності доказами у відповідності до положень ч.2 ст. 251 КУпАП, а не лише припущеннями працівників поліції щодо такого стану.

Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис події істотно не відповідає вимогам Інструкції та не може вважатися належним та допустимим доказом по справі.

Оскільки вищевказані пояснення ОСОБА_1 та його захисника не спростовані сукупністю доказів у вказаній справі, винність вказаної особи поза розумним сумнівом не доведена.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Разом з тим статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, а відеозапис з бодікамери поліцейського не відповідає вимогам вищевказаної Інструкції.

Отже, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП докази не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Транспортний засіб - автомобіль Renault megane, номерний знак НОМЕР_1 тимчасово вилучений згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.04.2022 о 23 год. 23 хв. переданий на зберігання на спеціальний майданчик в смт.Черняхів по вул.Шевченка, 10 був повернутий ОСОБА_1 , що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою.

За таких обставин, вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.03.1994 слід повернути власнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247 ст.252, ст.266, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.03.1994 повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО