Справа № 127/8497/22
Провадження № 3/127/2757/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542813 від 23.04.2022, того ж дня о 23 год. 30 хв. в м. Вінниця, вул. Замостянська, 1, водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, велась безперервна відео фіксація.

В судовому засіданні захисник Мазуренка Д.А. заперечила щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та просила суд закрити провадження в справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з її запереченнями в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем в ніч з 23.04.2022 р. на 24.04.2022 р. Відеофіксація з відеореєстратора поліцейського починається з моменту, коли автомобіль знаходиться в нерухомому стані по вул. Замостянській в м. Вінниці о 23 год. 30 хв. 23.04.2022 р. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а зважаючи на черепно-мозкову травму і розсічену брову просив поліцейських супроводити його в лікарню швидкої медичної допомоги для огляду лікарем. Поліцейські на таке прохання не відреагували, стали складати протокол про адміністративне правопорушення, не вжили заходів для направлення ОСОБА_1 до лікарні для надання медичної допомоги, а швидку медичну допомогу викликали після складання протоколу, тобто за перебігом біля однієї години від прибуття поліцейських на місце події. На думку захисника Мазуренка Д.А. було порушено порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення, тому що йому не роз`яснено права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не зачитано про місце скоєння адміністративного правопорушення, його суть та опис установлених обставин, не роз`яснено право на захист та правову допомогу адвоката, не запропоновано дати пояснення в протоколі та підписати протокол. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, його вина як складова адміністративного правопорушення не доведена, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник пояснила суду про те, що заподіяння 23.04.2022 р. черепно-мозкової травми ОСОБА_1 , з приводу якої він просив поліцейських доставити його до лікарні швидкої медичної допомоги, та перебування на стаціонарному лікуванні протягом восьми днів доведено випискою із медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення КМП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

Заслухавши захисника Мазуренка Д.А., дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542813 від 23.04.2022, того ж дня о 23 год. 30 хв. в м. Вінниця, вул. Замостянська, 1, водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, велась безперервна відео фіксація.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, в порушенні положень якого обвинувачується ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

З відеозапису в період 23:32 23:33 23.04.2022 р. встановлено, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 у відповідь просив поліцейських супроводити його до медичної установи для надання допомоги з приводу розсічення правої брови. З діалогу між поліцейським та ОСОБА_1 та його поведінки не встановлено відмови від проходження огляду, а доведено його прохання доставити в лікарню для надання медичної допомоги. Поліцейський розцінив таку поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння і склав протокол про адміністративне правопорушення.

Перебування ОСОБА_1 в період з 23 год. 30 хв. 24.04.2022 р. в ургентному стані, тобто такому, що потребує негайної, невідкладної медичної допомоги доведено випискою із медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення №4729 КМП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», в анамнезі життя хворого зазначено таке : скарги на головний біль, нудоту, головокружіння, загальну слабкість, біль в ділянці рани голови, 23.04.2022 в побуті дома випадково вдарився головою об край меблів, а пізніше (в ніч на 24.04.2022) був побитий військовими в комендантський час. Було оглушення. 24.04.2022 оглядався в МКЛ ШМД. З часом стан суттєво не покращується. Виконано СКТ головного мозку. Повторно звернувся в МКЛ ШМД. В ургентному порядку госпіталізований в нейрохірургічне відділення. Пацієнту 04.05.2022 знято шви, рана загоїлась. 05.05.2022 пацієнта виписано з рекомендаціями з лікарні.

Під юридичним складом адміністративного правопорушення розуміється передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єкт та суб`єктивна сторона.

При описі складів досить широко використовуються оцінні ознаки. Зміст таких ознак у нормативному порядку чітко не визначається і питання про їх наявність або відсутність вирішується правозастосувачем з урахуванням конкретних обставин.

Суб`єктивна сторона це сукупність ознак які характеризують внутрішню сторону правопорушення.

До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

У загальних рисах поняття цих форм вини розкривається в ст. ст. 10 і 11 КУпАП.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Усвідомлення протиправного характеру діяння і передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Виходячи з цього виділяють два види умислу: прямий та непрямий.

Прямий умисел винна особа передбачала настання наслідків і бажала їх настання.

Непрямий умисел винна особа передбачала настання наслідків і свідомо їх допускала.

Складовою частиною адміністративного правопорушення є суб`єктивна сторона. Відсутність суб`єктивної сторони виключає склад адміністративного правопорушення.

З досліджених в матеріалах справи доказів суд встановив відсутність вини ОСОБА_1 у формі умислу від проходження огляду на стан сп`яніння, як це передбачено положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП, а натомість встановлено звернення до поліцейських щодо його супроводу до лікарні для надання невідкладної медичної допомоги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок перевірки щодо стану сп`яніння на місці зупинки, передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу І Наказу №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Наказу №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 22 Розділу ІІІ Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутній, а описані в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння : тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, не доведено відеозаписом. А щодо поведінки, то суд ще раз зазначає про те, що у ОСОБА_1 була черепно-мозкова травма, він потребував нагальної медичної допомоги і його поведінка в ситуації комендантського часу, присутності військовослужбовців та поліцейських звичайно відрізнялась від поведінки іншого пересічного водія в такій обстановці.

Вищенаведені нормативні документи містять положення, відповідно до якого огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ст. 266 КУпАП, п. 22 Розділу ІІІ Наказу №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Постанова Верховного суду України від 10.07.2020 року. Справа № 420/647/19).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

При складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (відеозапис 00:05 24.04.2022), де зафіксовано лише його відмову від підписання протоколу.

Відповідно до вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння можна вважати законною за сукупності таких умов:

здійснення особою керування транспортним засобом, тобто забезпечення шляхом впливу на системи управління транспортним засобом його руху;

зупинки транспортного засобу у встановленому статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» порядку і підставах, що, зокрема підстава зупинки у виді порушення ПДР України, має бути у встановленому порядку задокументовано;

наявність у водія ознак сп`яніння, що визначені пунктами 3,4 Інструкції.

На доказ винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт поліцейського.

В розумінні ст.251 КУпАП рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (Постанова Верховного Суду від 20.05.2020 року, справа 524/5741/16 ).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджуються наявними в справі доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя