Справа № 159/1299/22
Провадження № 3/159/965/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_1 від 04.03.2020, орган що видав 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ), яка проживає АДРЕСА_1 , не працевлаштована,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.03.2022 приблизно о 10.00 годині в АДРЕСА_1 , повторно вчинила домашнє насильство по відношенню до матері ОСОБА_2 , а саме, виражалась нецензурною лайкою в її адресу та намагалась затіяти бійку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Належним чином повідомлена ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явилась.

Потерпіла ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомила, що в судове засідання з`явитись не має змоги, оскільки доглядає двох малолітніх дітей дочки, яка позбавлена батьківських прав. З приводу зазначених у протоколі обставин пояснила, що її дочка ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, постійно вчиняє сварки та скандали, виражається у її адресу нецензурною лайкою. Така поведінка дочки носить постійний характер, тому потерпіла благала про допомогу, оскільки дочка ігнорує усі заборонні приписи.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозиція частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адмінстягненню, повторно домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №735822 від 04.04.2022, рапортом працівника поліції від 30.03.2022 про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про вчинення її дочкою ОСОБА_1 домашнього насильства, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.03.2022, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доказів на спростування встановлених судом обставин суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, яка протягом року вже притягувалась до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, однак належних висновків не зробила і продовжує вчиняти домашнє насильство в сім`ї, враховую її він та майновий стан, аморальний спосіб життя та негативну характеристику, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю, що єдиним дієвим стягненням за даних обставин є адміністративний арешт. Таке стягнення є достатнім для попередження вчинення особою протиправних дій у майбутньому.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути в користь держави судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173 -2 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Строк арешту рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк