Справа № 450/550/22
Провадження № 3-зв/455/1/2022
ПОСТАНОВА

18 травня 2022 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суд Львівської області Кушнір А.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивака Ю.П. від розгляду справи №455/550/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2022 до Старосамбірського районного суду Львівської області з ВП№3 Львівського районного управління поліції№2 ГУНП у Львівській області надійшли матеріали справи №455/550/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

18.05.2022 ОСОБА_1 подав клопотання про відвід судді Пошивака Ю.П. від розгляду вищевказаної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП мотивуючи тим, що на момент скерування адміністративного протоколу на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області він був працівником Відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, в тому числі на посаді слідчого відділення. Під час виконання обов`язків слідчого, неодноразово, звертався до Самбірського районного суду Львівської області із різного роду клопотаннями та приймав участь у їх розгляді. Займана посада зумовлювала його на співпрацю з суддею Пошиваком Ю.П. Відповідно, у нього та судді Пошивака Ю.П. виникли тісні службові відносини, що викликає сумнів в об`єктивності судді та може вплинути на всебічність та неупередженість під час розгляду зазначеної справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2022 клопотання про відвід судді передано для розгляду судді Кушніру А.В.

18.05.2022 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій він просить суд клопотання про відвід судді розглядати у його відсутності та відсутності його захисника Дениса А.М.

Розглянувши подане клопотання про відвід судді приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із ст.9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Між тим, відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Разом із цим, відповідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 55 справи «Гурепка проти України» вказав, що «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції, та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubetv. Belgium judgment [GC], no.26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos.39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21, 22 рішення у справі «Надточій проти України», пунктом 55 рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних.

Згідно пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У справі «Білуха проти України», рішення від 09.11.2006 р., ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як на підставу для задоволення заяви про відвід судді заявник покликається на те, що зв`язку із виконанням ним службових обов`язків він співпрацював із суддею та у нього з суддею виникли тісні службові відносини, що може вплинути на всебічність і неупередженість судді під час розгляду справи

На переконання суду, заявлений відвід судді в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставним, не аргументованим та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не наведено обставин, які б викликали сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді.

Вважаю, що у діях судді Пошивака Ю.П. відсутні обставини, що викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості при розгляді вищевказаної справи. Сумніви заявника щодо об`єктивності та неупередженості судді Пошивака Ю.П. ґрунтуються, по своїй суті, виключно на суб`єктивних судженнях та оцінках заявника.

Інших підстав, які передбачені законом, що виключають можливість участі судді Пошивака Ю.П. у розгляді даної справи, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що наведені заявником аргументи є необґрунтованими, а також з огляду на відсутність будь-яких доказів, що вказували б на необ`єктивність чи упередженість судді Пошивака Ю.П. при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП або породжували обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості чи об`єктивності, вважаю, що відсутні підстави для задоволення заяви про відвід судді Пошивака Ю.П.

Керуючись ст.8,9 Конституції України, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.245, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивака Ю.П. від розгляду справи №455/550/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Кушнір