Справа № 758/5608/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем м`яса у ТОВ «Авеста Трейдінг»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 166-22 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

13.07.2022 о 10:13 год. за адресою: вул. Світлицького, 31-А, м. Київ, ОСОБА_1 , перебуваючи на торгівельному місці ТОВ «Авеста Трейдінг», допустив обіг непридатних харчових продуктів, а саме: обіг (м`ясо яловичини), яке зіпсоване в результаті мікробних факторів, в результаті не утримання потужності в чистоті та належному стані (у приміщенні своєчасно не проводиться прибирання та миття); поверхні (включаючи поверхню обладнань), що контактують з харчовими продуктами, не утримуються у непошкодженому стані, легко чистяться та дезінфікуються, зроблені з гладких, нержавіючих, нетоксичних, придатних до миття матеріалів (м`ясо яловичини розміщене на картонних коробках); встановлено, що обіг м`яса яловичини без клеймування позначкою придатності, яка підтверджує, що державна ветеринарно-санітарна експертиза необроблених харчових продуктів тваринного походження (м`яса та субпродуктів) проведена і продукти придатні для споживання людиною без обмежень (клеймування відсутнє); не забезпечено розміщення харчових продуктів таким чином, щоб максимально знизити ризик їх забруднення (м`ясо розміщено на картоні).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», забороняється обіг об`єктів санітарних заходів, якщо ці об`єкти непридатні до споживання.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. ч. 2 ст. 37, п. 1, 4, 8 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», п. 1.4, 2.6 Інструкції із застосування позначки придатності та ветеринарних штампів і внесення змін до Інструкції по клеймуванню м`яса, затвердженої наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 02.02.2010 № 46, за що передбачена відповідальність частиною другою статті 166-22 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, зазначив, що м`ясо мало клеймування, ті залишки м`яса, які залишились, вирішив допродати на наступний день. М`ясо має всього дві печатки, тому ймовірно, що ті частини м`яса, які мали печатки, були продані до цього. Повідомив, що робив зачистку м`яса, тому можливо, що печатка була зрізана.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 113 від 13.07.2022, копіями фотокарток, копією протоколу № 26 від 21.06.2022, копією протоколу доручень № 16, копією наказу від 06.07.2022.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу без конфіскації предметів торгівлі.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 160, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 166-22 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА