Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4896/21 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції за участю: секретаря судового засідання Кошиль О.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Семеньки В.М., апеляційну скаргу захисника Семеньки В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , працює на СТО в м. Новоград-Волинський, по вул. Вокзальній, -

встановила:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 12.09.2021 в 01 год. 44 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Вокзальній, керував транспортним засобом ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту №48, проведеного 12.09.2021 о 02 год. 52 хв., за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер 6810. З останнього слідує, що в крові ОСОБА_1 виявлено 1,90 % проміле алкоголю при допустимій нормі 0,2 % проміле, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, згідно із яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Семенька В.М. в інтерсеах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що ОСОБА_1 винним себе не визнає та відповідно вважає, що дана оскаржувана постанова суду є повністю незаконною. Також вважає, що суд першої інстанції не дослідивши належним чином обставини справи, не надавши оцінки доказам, безпідставно визнав його винним у вчиненні даних правопорушень, оскільки з дійсних обставин, що мали місце 12.09.2021 слідує, що у його діях відсутні ознаки будь-якого адміністративного правопорушення. Вказує, що у справі немає жодного належного та допустимого доказу, який би вказував, що ОСОБА_1 взагалі здійснював керування транспортним засобом та допустив будь-яке порушення закону. З наданих відеозаписів неможливо встановити: чи керував 12.09.2021 близько 01 години ночі ОСОБА_1 транспортним засобом; якщо керував, у зв`язку з чим був зупинений працівником поліції; чи був згоден ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння; якщо ні, чи пропонували працівники поліції ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я; якщо так, чому в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення до медичного закладу; чому у Баки не відібрали жодних пояснень, оскільки відповідна графа "пояснення особи" у протоколі повністю пуста. Так, відео розпочинається з розмови біля автомобіля за участі ОСОБА_1 тії працівника поліції. Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув. Вважає, що матеріали справи не дають підстав стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Семенька В.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити. Додатково ОСОБА_1 зазначив про те, що він не керував автомобілем, оскільки автомобіль був припаркований, і в цей час до нього під`їхали працівники поліції. В той день вжив трохи спиртних напоїв. Вказав, що працівники поліції порушили порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Доказів того, що він керував автомобілем в матеріалах справи немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за тестом Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Результати огляду на стан сп`яніння водія, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про що зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9(а) Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 228509 від 12.09.2021;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Драгер 6810 з результатом самого тесту 1,90 проміле від 12.09.2021, який було складено відповідно до Інструкції;

- довідкою Новоград-Волинського РВП про вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 ;

- відеозаписом проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого він пройшов на місці огляд на стан сп`яніння. З останнього вбачається, що протягом усього часу оформлення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не вказував, що не керував автомобілем, не заперечував результати проведеного огляду. Зазначені його дії та невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення суд першої існтанції трактував, як намагання будь-яким способом уникнути відповідальності за вчинене.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний правопорушником та жодних зауважень з його боку не містить, в тому числі і його наполягань на тому, що він не керував автомобілем, а просто стояв припаркований. Незгоду з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестреру ОСОБА_1 не виказував.

З огляду на викладене, твердження апеляційної скраги з приводу того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а стояв біля припаркованого автомобіля, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не зазначав працівникам поліції про те, що він не керував автомобілем коли до нього підійшли прац3івники поліції, дана версія з`явилася лише під час судового розгляду справи в суді першрї інстанції, і розцінюється судом як спосіб уникненні адміністративної відповідальності. Крім того такі твердження спростовуються іншими доказами, наявними матеріалах вищезазначеними доказами.

При цьому відсутність направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не може свідчити само по собі про те, що такий огляд працівниками поліції не пропонувався, та не може бути визнане таким порушенням, яке б стало підставою для визнання дій працівників поліції такими, що не відповідають положенням ст. 266 КУпАП та підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Таке направлення видається працівниками поліції у разі незгоди з результатом тесту на місці зупинки згоди.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, працівник поліції мав усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію». Посилання захисника на окремі процедурні порушення при його складанні не можуть спростовувати його правомірності, оскільки не доводять відсутності факту порушення та не мложуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час апеляційногьо розгляду провадження, тому є надуманими, спримаймають апеляційним судом як намагання уникнути відповідальноості.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги його захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду у справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника та закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Семеньки В.М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: