Справа 362/6800/21
Провадження 3/362/166/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді Дорошенко В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Вакуленко О.О.,

прокурорів Гайдука М.В., Лігоміни Я.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

представника Мостової І.О. (діє на підставі договору 88/21 від 30.12.2021 та ордеру серія АІ № 1191436 від 30.12.2021)

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, освіта вища, неодружена, Васильківський міський голова, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , жителька АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП

встановив:

Відповідно до протоколу № 34-03/913 від 15.12.2021, складеного головним спеціалістом другого відділу перевірок Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмеження щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Бойко О.М., 04.12.2020 ОСОБА_1 , будучи Васильківським міським головою, всупереч вимогам пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник під час внесення нею пропозиції про обрання ОСОБА_2 секретарем Васильківської міської ради VIII скликання та під час участі у розгляді рішення Васильківської міської ради від 04.12.2020 № 03-02п/ч-VIII «Про обрання секретаря Васильківської міської ради VIII скликання, членом виконавчого комітету Васильківської міської ради VIII скликання ОСОБА_2 ».

Таким чином ОСОБА_1 поставлено у провину порушення обмеження встановлених пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та скоєння нею адміністративного правопорушення, що передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення заперечила. Пояснила, що той факт, що ОСОБА_2 є її племінником обговорювалось на погоджувальній раді, де представники фракцій узгодили його кандидатуру на посаду секретаря. Зауважила, що жодних родинних зв`язків з ОСОБА_2 не підтримують, а те, що він її племінник усім відомо. Наголосила, що їхні повноваження чітко розмежовані: виконком та голова є виконавчим органом, а міська рада і секретар законодавчим органом. Секретар регулює роботу міської ради, а голова здійснює виконання, контроль за виконанням рішень, у тому числі і міської ради. Наголосила, що у голови та секретаря міської ради різні напрямки роботи задля забезпечення блага громади.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мостова І.О. (діє на підставі договору 88/21 від 30.12.2021 та ордеру серія АІ № 1191436 від 30.12.2021), серед іншого, зазначила, що у даній ситуації взагалі відсутній конфлікт інтересів, оскільки це констатовано постановою суду від 22.06.2022, яка набрала законної сили.

Свідок ОСОБА_3 , депутат міської ради від партії «Батьківщина», пояснила суду, що 02.12.2020 на погоджувальній раді особисто запропонувала кандидатуру ОСОБА_2 на посаду секретаря ради, оскільки під час виборчого процесу з ним співпрацювала, він є її однопартійцем з досвідом роботи, до обрання його на посаду секретаря міської ради працював у районній раді. Інші депутати її підтримали. Пояснила, що достеменно володіла інформацією, що ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_1 , цього ніхто не приховував. Вказала, що посада секретаря є виборною, а тому родинні відносини не впливають на те, як проголосують депутати.

Свідок ОСОБА_4 надав суду пояснення, що до моменту обрання його на посаду секретаря з 2017 року працював у Васильківській районній раді. Підтвердив, що дійсно є племінником ОСОБА_1 , однак запевнив суд, що жодних стосунків окрім як робочих з нею не підтримує. Його кандидатуру на посаду секретаря запропонувала депутат ОСОБА_3 . Наголосив, що те, що він племінник ОСОБА_1 є загальновідомим фактом, а на погоджувальній раді 02.12.2020, при обговорені його кандидатуру, ОСОБА_1 повідомила про цей факт. Коли погодили його кандидатуру на посаду секретаря, ОСОБА_1 тільки виконала свій обов`язок, як міського голови, у частині внесення на розгляд ради пропозиції щодо його кандидатури на посаду секретаря ради. Наголосив, що з ОСОБА_1 у підпорядкуванні не перебувають, кожен має свій напрямок роботи.

Прокурор Лігоміна Я.А. у судовому засіданні просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки, на його думку, у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Суд, пoвнo тa всебічнo дoслідивши мaтеріaли справи заслухавши пояснення всіх учасників справи, прихoдить дo виснoвку прo тaке.

Зa прaвилaми статті 7 КУпAП ніхтo не мoже бути піддaний зaхoду впливу в зв`язку з aдміністрaтивним прaвoпoрушенням інaкше як нa підстaвaх і в пoрядку, встaнoвлених зaкoнoм. Прoвaдження в спрaвaх прo aдміністрaтивні прaвoпoрушення здійснюється нa oснoві сувoрoгo дoдержaння зaкoннoсті.

Пoлoженнями статті 280 КУпAП передбaченo, щo oргaн (пoсaдoвa oсoбa) при рoзгляді спрaви прo aдміністрaтивне прaвoпoрушення зoбoв`язaний з`ясувaти: чи булo вчиненo aдміністрaтивне прaвoпoрушення, чи виннa дaнa oсoбa в йoгo вчиненні, чи підлягaє вoнa aдміністрaтивній відпoвідaльнoсті, чи є oбстaвини, щo пoм`якшують і oбтяжують відпoвідaльність, чи зaпoдіянo мaйнoву шкoду, a тaкoж з`ясувaти інші oбстaвини, щo мaють знaчення для прaвильнoгo вирішення спрaви.

Відпoвіднo дo вимoг статей 245, 251, 252, 280 КУпAП суд зoбoв`язaний пoвнo, всебічнo тa oб`єктивнo з`ясувaти всі oбстaвини спрaви, встaнoвити чи булo вчиненo aдміністрaтивне прaвoпoрушення тa чи виннa oсoбa у йoгo вчиненні, дoслідити нaявні у спрaві дoкaзи, дaти їм нaлежну прaвoву oцінку і в зaлежнoсті від встaнoвленoгo, прийняти мoтивoвaне зaкoнне рішення.

Так, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону (пункту 1 частини 1 статті 3 Закону).

У силу частини 1 статті 1 Закону близькими особами є члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також <…> племінник <…>.

Те, що ОСОБА_2 є племінником (сином рідної сестри) ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи і не оспорюється особами, які брали участь у розгляді справи.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП (у відповідній редакції) передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

За ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

При цьому, відповідно до приписів примітки ст. 172-7 КУпАП, передбачено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Системний аналіз законодавства про боротьбу з корупцією свідчить про те, що для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має бути встановлено наявність такої сукупності юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко артикульований та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення;

4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Отже, без наявності хоча б одного із фактів з цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Так, у вищезазначеному протоколі уповноваженою на те особою наведені складові наявного у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів із обґрунтуванням у чому вони виразились.

Водночас, суд зауважує, що суб`єкт владних повноважень у цьому протоколі, обґрунтовуючи наявність у даному конкретному випадку факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 і її представницькими повноваженнями, зазначає, що під час внесення ОСОБА_1 пропозиції про обрання племінника секретарем Васильківської міської ради VIII скликання та під час її участі у розгляді рішення Василькіської міської ради від 04.12.2020 № 03-02п/ч-VIII приватний інтерес ОСОБА_1 превалював над інтересом територіальної громади, у зв`язку з чим між її приватний інтересом та службовими повноваженнями виникла суперечність.

Щодо наявності факту реального впливу суперечності між приватним інтересом та представницьким інтересом на об`єктивність та неупередженість вчинення дій/прийняття рішення, то у протоколі зафіксовано: « <…> ОСОБА_1 відповідно до своїх повноваженнях щодо внесення кандидатури на посаду секретаря ради, які є дискреційними, має можливість самостійно приймати рішення про внесення того чи іншого кандидата з числа депутатів Васильківської міської ради на посаду секретаря ради.

Водночас, реалізація ОСОБА_1 таких повноважень передбачає необхідність діяти в інтересах територіальної громади, зокрема, вносити кандидатуру секретаря ради з урахуванням його ділових якостей та професійної підготовки, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі. За таких обставин, вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 на об`єктивність та неупередженість під час внесення нею пропозиції про обрання ОСОБА_4 секретарем Васильківської міської ради VIII скликання та під час участі у розгляді рішення Васильківської міської ради від 04.12.2020 № 03-02п/ч-VIII «Про обрання секретаря Васильківської міської ради VIII скликання, членом виконавчого комітету Васильківської міської ради VIII скликання ОСОБА_2 » є очевидним»<…> .

Отже, виходячи з вище викладеного, суд підсумовує, що у протоколі не міститься відомостей про те, у чому саме полягає факт суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 і її представницькими повноваженнями, а також вплив цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість під час внесення нею пропозиції про обрання ОСОБА_4 секретарем ради.

На думку суду, саме по собі зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про превалювання приватного інтересу ОСОБА_1 над інтересом територіальної громади, а також про очевидність впливу суперечності між її приватним інтересом та представницьким інтересом на об`єктивність та неупередженість вчинення дій/прийняття рішення без констатації у чому саме воно виразилося чи може виразитися, не може вказувати на наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів у даному конкретному випадку.

Суд зауважує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 і свідків, які є логічними і послідовними і не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, судом встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи свій обов`язок міського голови, оголосила раді кандидатуру на посаду секретаря ради Шевчука Б.П., яку попередньо погодили депутати на погоджувальній раді, яким було достеменно відомо, що ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_1 . Також судом встановлено, що обов`язки голови та секретаря ради чітко розмежовані, вони не перебувають у підпорядкуванні один одному.

Отже, матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про сукупність усіх юридичних фактів реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 у даному конкретному випадку, із зазначенням у чому вини виразились, а тому і обов`язку повідомляти про реальний конфлікт інтересів не виникає.

Згідно ч. 1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ст. 62 Кoнституції Укрaїни визнaчає, щo oбвинувaчення не мoже ґрунтувaтися нa дoкaзaх, oдержaних незaкoнним шляхoм, a тaкoж нa припущеннях, усі сумніви щoдo дoведенoсті вини oсoби тлумaчaться нa її кoристь.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відпoвіднo дo п. 43 рішення Єврoпейськoгo суду з прaв людини від 14 лютoгo 2008 рoку у спрaві «Кoбець прoти Укрaїни» дoкaзувaння, зoкремa, мaє випливaти із сукупнoсті oзнaк чи неспрoстoвних презумпцій, дoстaтньo вaгoмих, чітких тa узгoджених між сoбoю, a зa відсутнoсті тaких oзнaк не мoжнa кoнстaтувaти, щo винувaтість oсoби дoведенo пoзa рoзумним сумнівoм.

Звaжaючи нa виклaдене, дoслідивши усі нaявні у спрaві дoкaзи зa свoїм внутрішнім перекoнaнням, щo ґрунтуються нa всебічнoму, пoвнoму й oб`єктивнoму дoслідженні всіх oбстaвин спрaви в їх сукупнoсті, керуючись зaкoнoм і прaвoсвідoмістю, суд дійшoв дo виснoвку прo недoведеність у дaнoму випaдку зa вищезaзнaчених oбстaвин вини ОСОБА_1 у вчиненні aдміністрaтивнoгo прaвoпoрушення, передбaченoгo частиною 1 статті 172-7 КУпAП, зa стaндaртoм дoведення «пoзa рoзумним сумнівoм».

Oтже, нaявні підстaви для зaкриття прoвaдження у дaній спрaві на підставі пункту 1 частини 1 cтатті 247 КУпAП за вiдсутністю подiї та cкладу aдміністративного прaвопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 36, 221, 245, 247, 251-252, 266, 283-284, 294 КУпAП, суд

постановив:

Зaкpити пpoвaдження у спрaві прo aдміністрaтивне пpaвoпoрушення щoдo Баласинович Наталії Олександрівни зa частиною 1 статті 172-7 КУпAП у зв`язку з вiдсутністю пoдiї тa cклaду aдміністрaтивнoгo прaвoпoрушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко