П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - адвоката Лазарчук Г.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 , в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2020, о 00 год. 50 хв., в м. Києві на вул. Івана Виговського 4, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mitsubishi Galant», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в установленому законом порядку водій відмовився на місці в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, адвокат Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2021 та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування вимоги про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою адвокат Лазарчук Г.В. зазначає, що ОСОБА_1 не знав, що 01.12.2020 на нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки копія такого протоколу йому вручена не була.

В судове засідання ОСОБА_1 не викликався, жодного повідомлення про виклик поштовим відправленням не надходило, хоча ОСОБА_1 постійно проживає за місцем своєї реєстрації.

Як вказує захисник, 02.06.2021 ОСОБА_1 знайшов лист у поштовій скриньці від Управління патрульної поліції у м. Києві з якого дізнався про складений на нього протокол та наявну постанову Шевченківського районного суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи доказам та обставинам справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Вказує адвокат Лазарчук Г.В., що 01.12.2020 ОСОБА_1 рухався в м. Києві по вул. І. Виговського, його дійсно зупинили працівники патрульної поліції, які їхали позаду, причиною зупинки була названа технічна несправність автомобіля - не горіла лампа підсвічування номерного знаку, в подальшому працівник поліції запитали у водія наявний страховий поліс, якого не виявилось і відповідно до чого була складена постанова про вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник зазначає, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він наявний в розшуку згідно бази "АРМОР" і що вони викликають іншу групу працівників, які доставлять його до Шевченківського відділку поліції, в подальшому працівники поліції посадили ОСОБА_1 посадили в своє авто та поїхали до іншого місця, де їх чекав інший наряд працівників поліції.

Так же, ОСОБА_1 було передано іншому наряду працівників поліції, під час цих дій, працівники поліції щось писали, а потім дійсно шукали двох понятих, на запитання ОСОБА_1 для яких цілей, вони повідомили, що оформляють його затримання.

Зазначає, що захисник, що жодного протоколу ОСОБА_1 не підписував та не отримував, від медичного огляду у лікаря-нарколога не відмовлявся, крім того, ніхто з працівників поліції не пропонував водію пройти зазначений огляд.

Посилається захисник і на те, що після передачі ОСОБА_1 другій групі патрульної поліції, вона доставила його до Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві за адресою вул. Герцена, б. 9, туди і прибув адвокат Лазарчук Г.В. о 01.39 год., під час "бесіди" у Шевченківському УП ГУНП України в м. Києві з`ясувалось, що ні в якому розшуку ОСОБА_1 не перебував та не перебуває, чому є підтвердження надане на запит адвоката.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Лазарчук Г.В., які підтримали доводи як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані щодо перевірки доводів, висунутих стороною захисту, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема, потерпілим//іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, її представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , видно, що оскаржуване судове рішення ухвалено в судовому засіданні 19.02.2021 без участі ОСОБА_1 (а.с. 8-10).

В матеріалах справи міститься судова повістка-повідомлення про виклик на судове засідання ОСОБА_1 (а.с. 7), однак в матеріалах справи відсутній реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції суду.

За викладеним слід дійти висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2021 стосовно останнього.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вказані вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 в повній мірі не дотримані.

Дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено наступне.

Так, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №126943 від 01.12.2020, в цей день, о 00 годині 50 хвилин в м. Києві по вул. І.Виговського, б. 4. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Galant», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в установленому законом порядку водій відмовився на місці в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с. 2).

Згідно протоколу ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с. 2).

Обставини адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі, засвідчені свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2), які, крім того, 01.12.2021 окремо пояснили про те, що у присутності кожного з них водій ОСОБА_1 категорично відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3).

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно в той день керував автомобілем.

Працівники поліції зупинили, оскільки не горів задній ліхтарик номерного знаку, далі повідомили, що закінчився страховий поліс.

Потім працівники поліції почали обшук авто з метою пошуку наркотичних засобів або вогнепальної зброї, після цього почали його- ОСОБА_1 обшук одягу, нічого не знайшли.

Далі працівники поліції сказали, що він- ОСОБА_1 перебуває в розшуку і повезли до Шевченківського відділку поліції.

Пояснив, що якихось свідків залучали, думав, що їм дали протокол затримання підписати.

Зателефонував адвокату, яка забрала з Шевченківського відділку поліції, далі забрав автомобіль і поїхав додому.

Захисник Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що була відсутня підстава зупинки, з пояснень ОСОБА_1 жодного протоколу складено не було.

З відео не вбачається пропозиція пройти огляд на місці або в медичній установі.

Відео не з початку, а лише окремі уривки з яких не можливо відтворити всю картину подій.

Відсутній акт огляду, який би давав ознаки наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 був зупинений в одному місці, а протокол склали в іншому, тобто свідки не можуть підтвердити, що ОСОБА_1 керував, оскільки він був без автомобіля.

На відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється від огляду в присутності двох свідків.

Вона- Лазарчук Г.В. не могла забрати ОСОБА_1 до медичного закладу, оскільки не знала про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дізнались про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до копії відповіді Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві на адвокатський запит, зареєстрований за вхідним № 1039 - аз від 14.12.2020, повідомлено наступне:

- станом на 23.12.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в державному розшуку не перебуває.

- 01.12.2020 ОСОБА_1 було запрошено до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві для надання письмового пояснення, на підставі проведення перевірки за заявою ОСОБА_5 , в якій вона вказує факт її зґвалтування ОСОБА_1 . Дане повідомлення було зареєстровано до ЄО Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за № 71230 від 06.10.2020. Відомості за даним фактом не внесено до ЄРДР у зв`язку із зустрічною заявою ОСОБА_5 про припинення розгляду її попереднього звернення за відсутністю претензій до сторонніх осіб.

- ОСОБА_1 станом на 14.12.2020 не перебуває в інформаційно-пошукових базах даних, як особа яку розшукують, будь-які перевірки відносно нього не проводяться (а.с. 23).

Зокрема, згідно відеозапису, який досліджений в суді апеляційної інстанції встановлено наступне.

На першому відеозаписі видно як ОСОБА_1 спілкується по телефону, видно свідка який заповнює бланк.

Дійсно, на відеозаписі не видно, щоб ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, не видно свідків.

На другому відеозаписі видно Шевченківське УП ГУНП у м. Києві та момент передачі ОСОБА_1 протоколу за правопорушення передбачене ст. 122 КУпАП ( а.с. 5).

А тому суд вважає, що дані відео не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За викладеним, апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За наведеним, апеляційна скарга адвоката Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Лазарчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька