Справа № 161/6997/22
Номер провадження: 3/161/2374/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., при секретарі Гичці М.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший помічник приватного нотаріуса, мешканка АДРЕСА_1 , -

- ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ВАБ № 037493 від 30.05.2022 ОСОБА_1 23 травня 2022 року в с.Боратин, Луцького району, порушила правила утримання собаки, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.154 КУпАП.

04.08.2022 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , де вказує, що вона не являється власником собаки, стосовно якої інкримінується вказане адміністративне правопорушення, а також відповідна порода собак не відноситься до небезпечних.

04.08.2022 від потерпілої ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення до справи диск з відеозаписом доказів по справі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що вона не є власником собаки породи «карликовий пінчер». Собака належить ВПО з м. Харкова ОСОБА_3 , а у зв`язку з від`їздом власників собаки в Італію, собаку тимчасово доглядав чоловік ОСОБА_1 . Собака на кличку «Бакс» перебувала на їх догляді з 10.05.2022 по 30.05.2022, коли собаку передали до Італії. 23.05.2022 собака втекла з дому, а не вигулювалася. Тому вважає, що відповідальність за дії собаки вона не несе.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 23.05.2022 в с. Боратин біля магазину «Сонечко» на неї накинувся собака, яку вигулювала невідома їй жінка без повідка та намордника та вкусив її за ліву ногу. В подальшому вона звернулася до сімейного лікаря за медичною допомогою.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП підтверджується дослідженими та проаналізованими матеріалами справи, зокрема поясненнями в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, поясненнями потерпілої, даними, що містяться в адміністративному протоколі серії ВАБ № 037493 від 30.05.2022, рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.05.2022, письмовими поясненнями, випискою із медичної карти амбулаторного хворого 332295 від 23.05.2022 року, та відеозаписами, що знаходяться в матеріалах справи.

Так, згідно відеозапису вбачається, як 23.05.2022 в с. Боратин Луцького району особа, схожа на ОСОБА_1 здійснює вигул собаки породи «карликовий пінчер» без повідка та без намордника.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 3 ст. 154 КУпАП настає за вчинення ряду альтернативних дій, кожне з яких охоплюється вищезазначеною нормою КУпАП. Так серед іншого мають нести відповідальність особи, які утримують собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами.

Оцінюючи позицію ОСОБА_1 щодо відсутності посилання на порушення Правила утримання собак та котів, які встановлюються органами місцевого самоврядування, суд зазначає таке.

Норма, визначена ст. 154 КУпАП бланкетна, а тому обов`язковою умовою для відповідної кваліфікації дій за останньою є визначення та встановлення порушення вимог підзаконного нормативного акту.

За змістом абз. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.06.2006 особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, а тому на думку суду при складанні протоколу було вірно визначено норму, порушення якої допустила ОСОБА_1 і порушення якої мало своїм наслідком спричинення майнової шкоди.

За положеннями Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особою, яка є відповідальною за належне утримання тварини є особа, яка утримує тварину. Тобто норми вказаного нормативно-правового акту не ставлять в залежність право власності особи як подальшу передумову для можливої відповідальності у разі допущення порушень, оскільки на будь-кого за погодженням того ж власника може бути покладено відповідне зобов`язання. Отже, заперечення ОСОБА_1 в цій частині також судом до уваги не приймаються.

Відповідно дост. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження`фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Таким чином докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП. Останні у своїй сукупності доводять обставини вчиненого правопорушення, порушень при їх оформленні які б мали своїм наслідком визнання їх неналежними не вбачається.

Обставин, що пом`якшує відповідальність або обтяжують відповідальність, передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, характер та обставини вчиненого правопорушення, з оглядуна вимоги ч.2 ст.33 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У той же час за санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачено додаткове стягнення у виді конфіскації тварин. При вирішення питання застосування даного стягнення суд, приходить до таких висновків.

Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ч. 1 ст. 29 КУпАП)

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

У той же час, у матеріалах справи відсутні документи, які б дозволяли ідентифікувати тварину, що підлягає конфіскації, як не містять матеріали справи відомостей про огляд та вилучення тварини (собаки), при цьому також не зазначено ознак тварини (собаки): стать, вік собаки та інші прикмети, за якими вона може бути ідентифікована при проведенні її можливої конфіскації.

Крім того, з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 КУпАП обов`язковою умовою, яка передує подальшій конфіскації є саме встановлення права власності на відповідні предмети. З урахуванням того, що ОСОБА_1 заперечила приналежність собаки їй, а жодних інших доказів, які б свідчили про відповідний фактне було долучено до матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, а також того, що собаку передано її власникам в Італію, суд приходить до висновку про неможливість конфіскації тварини, а тому відповідна санкція щодо ОСОБА_1 застосована не може бути.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23,29, 33,40-1,154,250-252,280,283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.154 ч.3 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. за наступними реквізитами: (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банк отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк