Номер провадження: 33/813/1198/22
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Єфімової Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції постанова ухвалена з порушенням норм права. Так, ОСОБА_1 зазначає, що докази, на підставі яких суд першої інстанції зробив висновок про наявність в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення не спростовують його пояснення.

ОСОБА_1 пояснив, що 29 серпня 2022 року повертався з роботи на транспортному засобі, пошкодив переднє колесо, що призвело до неможливості далі керувати транспортним засобом, тому він, знаходячись біля транспортного засобу, та чекаючи на допомогу, вживав алкоголь. При цьому, ОСОБА_1 не заперечує сам факт вживання алкоголю.

ОСОБА_1 також зауважує, що йому не роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не надано можливості надати пояснення.

Доводом апеляційної скарги також є порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції не розглянув клопотання про допит свідка, заявлене в судовому засіданні. Також ОСОБА_1 зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, вказана постанова залишена без змін Одеським апеляційним судом постановою від 17 вересня 2021 року, тому суд першої інстанції не з`ясував чи отримував він повторно водійське посвідчення.

Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Єфімова Л.Я., апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ААД № 359581 від 29 серпня 2022 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 359581 від 29 серпня 2022 року, 29 серпня 2022 року о 22 годині 20 хвилин, у м. Одесі по вул. Бреуса, буд. 45, ОСОБА_1 керував мопедом «Honda Dio», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 359581 від 29 серпня 2022 року, відеозаписами з портативного відео реєстраторів № 475783, 474484, 471812 підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції, розцінив як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, в частині відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційним судом не приймаються та спростовуються доказами по справі.

Так, із відеозапису з бодікамери № 475783, який долучений до матеріалів справи та на який міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №359581 від 29 серпня 2022 року, вбачається, що на питання поліцейського «мопедом керували ви?» ОСОБА_1 відповів «так», також пояснив, що вживав алкогольні напої, а саме випив 3 пляшки пива. Факт вживання алкоголю та перебування у стані сп`яніння не заперечується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ні на місці події, ні під час складання та ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення.

Жодних пояснень, зауважень або клопотань з приводу незгоди з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 також не заявив, просив лише не ставити його у скрутне становище, оскільки має дитину.

Також, суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення із даним протоколом та отримання його копії, вказане також свідчить про відсутність заперечень щодо факту керування транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.

Враховуючи викладене, пояснення надані ОСОБА_1 в апеляційній скарзі з приводу того, що алкогольні напої він вживав після того як пошкодив свій транспортний засіб спростовуються належними доказами по справі, та не заперечувалися самим ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому апеляційний суд вважає їх такими, що надані з метою уникнення притягнення до відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись із доводами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо відсутності у суду першої інстанції підстав для застосування до нього позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік та зазначає таке.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться відомості про складання відносно ОСОБА_1 протоколу № 04673 від 10 липня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень Приморський районний суд м. Одеси, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 040673 від 10 липня 2021 року, постановою від 10 серпня 2021 року визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав на нього штраф в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування на один рік.

17 вересня 2021 року Одеський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року без змін.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511) затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення).

Пунктом 2 Положення передбачено, що посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом. Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Згідно з пунктом 20 Положення позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства. Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту. Вилучені посвідчення водія зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання осіб, зазначеним у рішенні про позбавлення права на керування транспортними засобами. Якщо посвідчення водія, яке вилучено в особи, позбавленої права на керування транспортними засобами, на момент її звернення знищено або втрачено, такій особі видається нове посвідчення водія після складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Таким чином, не зважаючи на те, чи було отримано ОСОБА_1 , вилучене в нього раніше посвідчення, воно є документом, що лише підтверджує право його власника на керування транспортними засобами, а не утворює таке. ОСОБА_1 , після закінчення строку позбавлення права його керування транспортним засобом міг повернути посвідчення водія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На запит Одеського апеляційного суду щодо видачі посвідчення водія Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській області (Філія ГСЦ МВС) надана відповідь, що посвідчення водія та матеріали про позбавлення права керування ОСОБА_1 до територіальних сервісних центрів МВС в Одеській області на зберігання не надходили. Інформація про складання теоретичного та практичного іспиту відсутня. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру МВС, станом на 04 листопада 2022 року, інформація про позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня. Посвідчення водія виданого на його ім`я знаходиться у статусі «Виданий». Враховуючи викладене, надати відомості про складання іспитів та видачі/повернення посвідчення водія не уваляється можливим.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині накладення стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо не роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАПОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що складання протоколу не є розглядом справи, тобто заключним етапом процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції ознайомлювався з матеріалами справи та відеозаписами з бодікамер, отримав їх копії (а.с. 12, 13), надавав суду письмові пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення (а.с. 16-20), брав безпосередню участь в судовому засіданні та надавав усні пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, користувався правовою допомогою під час розгляду справи в апеляційному суді.

Отже, ОСОБА_1 скористався своїми правами, визначеними ст. 268 КУпАП, як при розгляді справи у суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині ігнорування заяви про допит свідка, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про особу свідка. В суді апеляційної інстанції захисником заявлялося клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , яке судом залишено без задоволення, оскільки будь-які докази на підтвердження того, що вказаному свідку відомі обставини об`єктивної сторони даного правопорушення не надано, протокол про адміністративне правопорушення також не містить відомостей про залучених свідків.

Крім того, відсутня необхідність у допиті свідка, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному, разом з тим, вина у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечувалась самим ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

При перевірці висновків постанови суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок Малиновського районного суду м. Одеси, викладений у постанові від 29 вересня 2022 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, та вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року без змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова