Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1909/22 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М.І.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Цуперяка Віктора Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Цуперяка Віктора Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 850 гривень. Стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 12 липня 2022 року о 18 год. 30 хв. на 144 км автодороги М-06 "Київ Чоп" ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "DAF XF 480 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "Schmitz", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху (ПДР), не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на колесовідбійник. У результаті ДТП транспортний засіб механічно пошкоджено. Також, за змістом постанови, суддя першої інстанції дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.3 ПДР, а саме, що останній перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Крім того, суд зазначає про порушення вимог п.31.4.5 ПДР, за яким забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, а саме коли шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з максимально дозволеною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т 1,0 мм; шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо). Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогійні нормам для шин автомобілів тягачів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує, зокрема, тим, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та, вирішуючи питання винності його підзахисного, вийшов за межі інкримінованих останньому порушень Правил дорожнього руху, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 пояснив, що за вказаних в протоколі обставин Правил він не порушував, швидкість його автомобіля з причепом відповідала обстановці, що склалася, а пригода відбулася у зв`язку з тим, що йшов дощ, дорожнє покриття було мокрим, а автомобільні шини керованого ним автомобіля були у вкрай зношеному стані.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги захисника про порушення вимог процесуального закону є частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 124 КУпАП передбачено правопорушення, що полягає у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, 12 липня 2022 року о 18 год. 30 хв. на 144 км автодороги М-06 "Київ Чоп" ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки "DAF XF 480 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки "Schmitz", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху (ПДР) не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на колесовідбійник. У результаті ДТП транспортний засіб та колесовідбійник отримали механічні пошкодження.

В той же час, відповідно до фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в постанові, ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він в порушення вимог п.31.4.5, пп. а) п. 2.3 та п. 12.1 ПДР, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, під час руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу та не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого не впорався з керуванням, що стало причиною вказаної ДТП.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення і визнав особу винною в тих діях, які поліцейським не інкримінувались йому в протоколі.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимогист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги лише п.12.1 ПДР, однак за обставин дорожньо-транспортної пригоди, дії водія повинні оцінюватися за сукупністю умов, передбачених різними нормами ПДД, про що в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не вказано. В даному випадку порушення пункту 12.1 ПДР не є достатньою самостійною підставою для здійснення висновку про винність водія у вчиненні ДТП, оскільки не стверджує поза всяким сумнівом про наявність причинного зв`язку між порушенням п.12.1 ПДР та спричиненою Дорожньо-транспортною пригодою.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Отже, апеляційний суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а тому апеляційний суд їх відхиляє.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Цуперяка Віктора Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко