Справа № 127/146/22
Провадження № 33/801/574/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого за ад-ресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністратив-ної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Цвєткова Олексія Володи-мировича на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2021 року серії ДПР18 № 534832, складеного о 20.25 годині у м. Вінниці по вул. Ана-толія Бортняка, 8, увечері 19 грудня 2021 року о 19.34 годині у м. Вінниці по вул. А. Бортняка, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками ал-когольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, пору-шення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для вста-новлення можливого стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у пов-ному обсязі на місці зупинки керованого ним автомобіля, що підтверджується безперервною відеофіксацією за допомогою нагрудної камери поліцейських АВ-00061, АВ-00092. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Пра-вил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у роз-мірі 496,20 гривень.

Не погоджуючись і постановою судді суду першої інстанції від 02 березня 2022 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Цвєтков О. В. 04 липня 2022 року по-дав апеляційну скаргу, де, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати, провадження у справі - закрити у зв`язку з відсутністю події та скла-ду адміністративного правопорушення. Крім того, скаржник просить поновити йому строк на апеляційне скарження постанови суду, оскільки розгляд справи був призначений на 02 березня 2022 року, а 24 лютого 2022 року розпочалася війна, тобто настали форс-мажорні обставини, через що об`єктивно повідомити суд про причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 не міг, такої можливості для нього не існувало. Окрім цього ані ОСОБА_1 , ані адвокату не було пові-домлено про результат розгляду справи 02 березня 2022 року, як і не була на-правлена судом першої інстанції копія ухваленої постанови. Про її наявність скаржнику стало відомо випадково, а ознайомитися з її змістом стало можли-вим 22 червня 2022 року. Тому, як зазначає особа, яка подала апеляційну скар-гу, строк для подання апеляційної скарги спливає 04 липня 2022 року. Як наслі-док, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши доводи скаржника у частині підстав, зазначених для поновлення встановленого зако-ном процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суддя апеляційного суду дійшла висновку, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інс-танції задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне право-порушення урегульований статтею 294 КУпАП. Відповідно до частини другої цієї статті постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаєть-ся апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з днем отримання її копії особою, яка має намір її оскаржити.

Відповідно до статті 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних при-чин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути по-новлений.

З матеріалів справи убачається, що вона призначалася до розгляду судом першої інстанції неодноразово, зокрема, захисник Бігуна А. І. був обізнаний про зазначені призначення справи до розгляду, адже ним подавалися заяви про відкладення розгляду справи та клопотання про виклик свідків. Востаннє справа призначалася до розгляду на 02 березня 2022 року; ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, надсилалася судова по-вістка. Однак ані сам ОСОБА_1 , ані його захисник у судове засідання не з`яви-лися, жодних заяв чи клопотань не заявляли, про поважні причини своєї неявки суд не повідомляли.

Належить звернути увагу, що копія оскаржуваної в даний час постанови надсилалася ОСОБА_1 , про що свідчить супровідний лист від 28 березня 2022 року.

У свою чергу 16 червня 2022 року адвокатом Цвєтковим О. В. подавалася суду заява про ознайомлення з матеріалами справи, однак фактично він на власний розсуд ознайомився зі справою лише 22 червня 2022 року.

Суддя апеляційного суду, вивчивши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи клопотання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інс-танції, дійшла переконливого та об`єктивного висновку про відсутність закон-них підстав для задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 02 березня 2022 року. Такий висновок ґрунту-ється на тій фактичній обставині, що скаржник, будучи обізнаним про наявність відносно нього складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а також уже перебування справи на розгляді у суді, тривалий час жодним чином не цікавився результатом руху та розгляду адміністративної справи щодо нього. Апеляційний суд зважає на введення на території України військового стану з 24 лютого 2022 року, однак, зважаючи на відсутність активних бойових дій на території Вінницької області, об`єктивно неможливо виправдати бездіяльність зацікавленої особи; належить констатувати безпідставне зволікання особи у відповідній реалізації своїх прав щодо апеляційного оскарження судової поста-нови.

Таким чином з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП поряд-ку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності документальних доказів, які б свідчили про необхідність, обгрун-тованість поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження поста-нови суду першої інстанції, об`єктивні та належно умотивовані підстави для за-доволення клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Цвєткова О. В. про по-новлення цього строку для апеляційного оскарження постанови суду відсутні.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, забезпечують законну мету і не порушують саму сутність цього права. Згідно з усталеною практикою Євро-пейського суду з прав людини норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення право-суддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи по-винні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, параграф 34 від 21 грудня 2010 року ). Можливість поновлення строку не є необмеже-ною, оскільки сторони в розумінні певного інтервалу часу повинні вживати за-ходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження ( див. mutatis mutandis, рішення у справах «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» ( ухвала ), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року ).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Поль-щі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основополож-них свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність ( рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року ).

Апеляційний суд наголошує, що відмову у поновленні строку на апеля-ційне оскарження у цій конкретній справі не можна трактувати як обмеження у доступі до правосуддя, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, не можна вважати об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо отримання тексту судового рішення, подання у встановлений Законом строк скарги на таке рішення у випадку незгоди з ним. У свою чергу понов-лення вказаного строку у цій конкретно справі призведе до порушення прин-ципу правової визначеності та права на справедливий суд.

Як уже зазначалося будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 02 березня 2022 року скаржник не наводить. Апеляційний суд не знаходить причин, що були б об`єктивно непереборними, тобто таких, як вказує Європейський суд з прав людини, що не залежали від волевиявлення скаржника, або дійсно пов`язані з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду апеляційної інстанції у строк, визначений законом.

З урахуванням викладеного, того, що скаржник не був позбавлений права та реальної можливості оскаржити судове рішення у строки, передбачені нормами чинного КУпАП, апеляційний суд дійшов об`єктивного та перекон-ливого висновку про необхідність відмовити адвокату, захиснику Цвєткову О. В. у поновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2022 року. Відповідно апеляційна скарга згідно з вимогами статті 294 КУпАП підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Цвєткова Олексія Володимировича про поновлення пропущеного процесуаль-ного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2022 року в адміністративній справі про при-тягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за час-тиною першою статті 130 КУпАП - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Цвєткова Олексія Володимировича на постанову судді Вінницького міського суду Він-ницької області від 02 березня 2022 року повернути йому як особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко