Дата документу Справа № 334/1550/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/1550/22 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження №33/807/397/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Карлова В.Б. в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Карлова В.Б. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20.04.2022 року о 21:08 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки LEXUS RX 350, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медогляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора та проведення огляду у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Карлов В.Б. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КпАП України, зокрема відмова ОСОБА_1 відбувалася без залучення двох свідків, ОСОБА_1 наполягав пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Звертає увагу, що на відео фіксації зафіксовано як працівники поліції вмовляють ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомоги спеціальних технічних засобів, так і у закладі охорони здоров`я. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Карлова В.Б., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051794 від 20.04.2022 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4); актом огляду на стан сп`яніння з зафіксованою відмовою (а.с. 3), відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Із положень ст. 266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Слід зауважити на вимогах п. 2.5 ПДР України, згідно яких на водія покладається обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що їхав у комендантську годину, його зупинили працівники поліції, проте на пропозицію проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся.

Однак, такі твердження ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом події, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та озвучення їх працівником патрульної поліції, а в подальшу пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати у медичний заклад. При цьому, ОСОБА_1 спочатку погодився проїхати в медичну установу (файл , проте згодом чітко відмовився від запропонованого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Посилання автора апеляції, що працівники поліції вмовляють ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду слід відхилити, оскільки відеозаписом зафіксовано чоловіка, який і підказує ОСОБА_1 нікуди не їхати, і останній відмовляється від запропонованого огляду, при цьому чоловік не у форменому одязі працівника поліції, а тому підстав ставити під сумнів законні дії працівників поліції відсутні.

Окремо, слід зауважити, що тиску на ОСОБА_1 не зафіксовано, а дії працівників поліції, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися в порядку, передбаченому КАС України або до безпосереднього керівництва працівників поліції. Крім того, ОСОБА_1 не звертався зі скаргами до правоохоронних органів, відповідно до вимог КПК України, а тому твердження апелянта розцінюються судом апеляційної інстанції як обраний спосіб захисту.

Отже, доводи апелянта щодо порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння спростовуються матеріалами справи, зокрема актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) та направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 20.04.2021 р. (а.с. 4), в яких зазначено, що 20.04.2022 р. працівниками поліції у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 працівниками поліції пред`явлена вимога пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку: на місці зупинки за допомогою спецприладу Алкотестер або в медичному закладі, проте водій відмовився від проходження зазначеного огляду.

Доводи сторони захисту, що відмова ОСОБА_1 відбувалася без залучення двох свідків не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована на нагрудній камері працівників поліції, якими вони забезпечені, а тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості.

При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису є незначною та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Карлова В.Б. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 8 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник