ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/930/22 Справа № 932/5833/21 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року водій ОСОБА_1 , який на протязі року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 12 червня 2021 року о 16.30 год. в порушення п. 2.9-а ПДР України, рухаючись по пр. Гагаріна, 122 у м. Дніпрі, керував автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння (висновок КП «ОМПЦЛЗ» № 2692 від 12 червня 2021 року), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи наявна апеляційна скарга захисника Азізова Е.Н., в якій міститься його клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду першої інстанції, в якому зазначено, що строк пропущено з поважної причини, оскільки він не знав, що постановою суду від 04 жовтня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності, з вересня по січень перебував за кордоном у зв`язку із службовим відрядженням, з січня мав погіршення здоров`я та майже півроку провів у лікарнях, а про оскаржувану постанову дізнався лише 01 серпня 2022 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

За вимогами ст. 294 КУпАП оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

В апеляційній скарзі захисника порушується питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, однак суддя не вбачає наявності поважних причин пропуску строку з огляду на наступне.

Згідно штампу суду першої інстанції апеляційна скарга ОСОБА_1 на вищевказану постанову подана 02 серпня 2022 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 13093, а також про його направлення до суду першої інстанції для розгляду, про що не заперечується в апеляційній скарзі.

Крім того, місце розгляду справи щодо ОСОБА_1 зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема вказано, що розгляд справи відбудеться у Бабушкіському районному суді м.Дніпропетровська, а тому були наявні об`єктивні можливості для оскарження постанови судді в межах строку на апеляційне оскарження.

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська здійснював виклики ОСОБА_1 шляхом направлення повісток за поштовою адресою останнього, зазначеною ним працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи та те, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 01 серпня 2022 року, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки в останнього були відсутні перешкоди для звернення до суду для ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії судового рішення в межах строку на оскарження.

Як слідує з матеріалів провадження 24 грудня 2021 року захисником Рижиком Р.О. в інтересах ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на оскаржувану постанову з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, а в подальшому захисником Рижиком Р.О. та Азізовим Е.Н. були надані до суду клопотання про відмову від апеляційної скарги, за результатами розгляду яких було винесено постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року про прийняття відмови ОСОБА_1 та захисника Рижика Р.О. від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.

Під час вказаного апеляційного перегляду ОСОБА_1 було неодноразово повідомлено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його захисника шляхом направлення СМС-повідомлень на вказаний в апеляційній скарзі номер телефону, при цьому останній у судові засідання не зявлявся, систематично надавав заяви про відкладення розгляду справи.

З викладеного слідує, що на час подання апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника Рижика Р.О. ОСОБА_1 було відомо про винесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови суду від 04 жовтня 2021 року.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал Судова влада України та Єдиний державний реєстр судових рішень, за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, а тому ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Відповідно до ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків.

Зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу, і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16), так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З огляду на викладене ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та таких причин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот