Справа №705/3502/22
3/705/2289/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали справ, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.09.2022 о 21 год. 05 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км, Черкаська область, Уманський район, керував автомобілем ВАЗ 21110 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зафіксованому зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alkotest Drager 7510, тест № 114, результат 2.52 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він же 06.09.2022 о 21 год. 05 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км, Черкаська область, Уманський район, керуючи автомобілем ВАЗ 21110 д.н.з. НОМЕР_2 , та при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом MFR5 5В 240 д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Гребенюка С.А. 20.10.2022 через канцелярію суду надійшло письмове клопотання, де він просить про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Також відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнім транспортним засобом. Відеозапис не відповідає вимогам допустимості доказів та не може братися судом до уваги на доведення обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції не є безперервним. Неможливо дійсно встановити точний час адміністративного правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відео розпочинається з 21 год. 04 хв., що суперечить протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого час порушення зазначається 21 год. 05 хв. Тобто, по факту відео розпочалось до вчинення ОСОБА_1 порушення правил ПДР, однак сам факт порушення, як видно із диску, не зафіксований на доданому диску, а зафіксовано розмову ОСОБА_1 з патрульними. Не відповідає часу також проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як вбачається з диску відеофіксації адміністративного правопорушення, тест проводився о 21 год. 16 хв., однак, як вбачається з результату проведеного тесту, час проведення тесту вказано 21 год. 22 хв. Матеріали, які були подані до суду, містять суттєві суперечності та в результаті не можуть бути використані судом для доведеності вини ОСОБА_1 .

Вислухавши думку адвоката Гребенюка С.А., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до розділу Технічні дані посібника з експлуатації комплекту приладів для контролю вмісту алкоголю у видихувальному повітрі та протоколювання результатів виміру Алкотестера Драгер 6810, похибка виміряного значення до 1,00‰ складає 0,017‰.

Вміст алкоголю в повітрі, що було видихнуто ОСОБА_1 при проведенні перевірки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою зазначеного алкотестера, становив 2,52‰, що значно перевищує допустиму норму та не охоплюється похибкою вимірювального значення.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту, або у разі відмови такий огляд пройти, є достатнім зафіксувати це на відеокамеру співробітника поліції, а у разі, якщо це не можливо зробити - підтвердженням, зокрема відмови, є пояснення свідків.

У цій справі міститься фіксація на відеокамеру, де зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager, результат якого показав 2,52 проміле алкоголю.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 під час проходження огляду не висловлював жодних зауважень, що не керував транспортним засобом.

Крім того, посилання захисника на те, що відеозапис, який було долучено до протоколу, не може бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, оскільки відео розпочинається з 21 год. 04 хв., що суперечить протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого час порушення зазначається 21 год. 05 хв., не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 , незначна різниця в часі (одна хвилина) в часі вчинення адміністративного правопорушення який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та часі відеофіксації, оскільки така розбіжність на суть правопорушення не впливає.

Крім того, суддя зазначає, що відомості викладені в рапорті працівника поліції, суддя бере до уваги, що співпадає з правовою позицією Верховного Суду - колегії Першої судової палати Касаційного суду у постанові від 20.03.2018 у справі № 753/11828/13-к, де зазначено, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Враховуючи, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує певні процесуальні норми, суддя вважає за можливе застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при оцінці доказів у справі керуватись ст. 91 КПК України, що також відповідає сформованій судовій практиці.

З рапорту інспектору взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції В.Васильченка, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що 06.09.2022 близько 21 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21110 д.н.з. НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом MFR5 5В 240 д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився, результат тесту 2,52 проміле.

Отже, рапортом працівника поліції, який суддя визнає джерелом доказів у справі в сукупності з іншими доказами, підтверджуються обставини, регламентовані ст. 91 КПК України та ст. 251 КУпАП, зокрема порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, пункту 2.9а Правил дорожнього руху, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження адвоката суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення можливої відповідальності в разі доведення вини у вчиненому, адже санкція статті передбачає безальтернативно суворе покарання. При цьому суддя вважає, що суперечності, на яких наголошує адвокат, не є такими, що істотно порушили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, на підставі досліджених у справі письмових доказів, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, та його вину у вчиненому повністю доведено.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

На підставі досліджених матеріалів та наданих суду доказів вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення від 06.09.2022 серії ААБ № 276054 та від 06.09.2022 серії ААБ № 127248, в яких викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень; схемою місця ДТП від 06.09.2022 з переліком пошкоджень транспортних засобів; результатом алкотестеру Drager, який показав 2,52 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.09.2022; рапортом інспектору взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП В.Васильченка; відеозаписом події, що мала місце 06.09.2022, який міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст. ст. 33, 36, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотирьохсот дев`яноста шести) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко