Справа № 539/825/22
Провадження № 3/539/387/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
16.02.2022 о 15 год 03 хв ОСОБА_1 на 208 км а/ш Київ Харків-Довжанський, керував автомобілем FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, що виразилося у запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінні обличчя, порушенні координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою продуття трубки приладу Драгер або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 в зв`язку з необхідністю отримання ним правової допомоги.
10.08.2022 року ОСОБА_1 прибув в судове засідання, вимагав відкладення розгляду справи до закнічення воєнного стану через його сумніви в «правосуб`єктності судді Алтухової О.С.». Після відмови у задоволенні його вимоги, ОСОБА_1 покинув зал судових засідань.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею в тому числі настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 229552 від 16.02.2022.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 16.02.2022 підтверджується відеозаписом події, де зафіксовано категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою продуття трубки приладу Драгер, так і в медичному закладі, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які пояснили, що 16.02.2022 близько 15 години 40 хвилин були запрошені працівниками поліції для огляду водія ОСОБА_1 , на факт вживання алкоголю у їх присутності, від якого останній категорично відмовився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі. При цьому у ОСОБА_1 був відчутний запах алкоголю з порожнини рота.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
Працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, від якого він категорично відмовився.
З протоколу серії ААБ № 229552 від 16.02.2022 також встановлено, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування тз не видавався.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю 1 та 2 груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Відповідно до копії посвідченнядовідки МСЕК серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, а тому він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.24,33,34,40-1,280,283,284,289,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України Про судовий збір, суддя-
ПОСТАНОВИВ:
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова