Справа №461/4130/22
Провадження №3/461/2411/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л. Д., при секретарі судового засідання Забродоцькій Я.Р., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Кісь О.Р, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП 09 жовтня 2020 року Галицьким районним судом. м Львова.

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2022 року о 09 год. 40 хв. у м. Львові по вул. Соборна, 3 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродня блідність обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду в медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння відмовився, що підтверджується висновком лікаря № 001849 від 01.08.2022 року, а саме відмовився надати біологічне середовище.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Повідомив, що не відмовлявся від проходження огляду. а не зміг здати біологічний матеріал, оскільки на це були фізіологічні причини. Вказує, що після цього працівники поліції силою вирвали з його рук документи та вийшли на вулицю, де склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього. Крім того, звертає увагу, що він після складення протоколу самостійно, на наступний день, проходив тестування на наявність наркотичних речовин у сечі і надає суду цей висновок з метою підтвердження того факту, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Додатково зазначив, що подав на ім`я начальника Управління патрульної поліції у м. Львові заяву, щодо вчинення інспекторами патрульної поліції неправомірних дій щодо нього.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кісь О.Р. подала до суду клопотання про закриття провадження по справі, у якому зазначила, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння пропонувалося працівником патрульної поліції без явних на те причин, а опис ознак наркотичного сп`яніння не відповідає фактичному стану водія у момент зупинки транспортного засобу. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не складався в присутності водія. жодних направлень в медичний заклад для проходження огляду йому не вручалось, права та обов`язки не роз`яснювались. Зазначає, що ОСОБА_1 пройшов огляд лікаря на стан наркотичного сп`яніння, проте не зміг здати аналіз сечі у зв`язку з фізіологічними особливостями організму. Констатує, що ОСОБА_1 на наступний день самостійно здав розгорнутий аналіз на наявність наркотичних засобів в організмі та отримав негативний результат. У зв`язку з тим, що науково доведено факт наявності наркотичних засобів в організмі протягом десяти днів з дня вживання, вважає, що водій не перебував у стані наркотичного сп`яніння під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а тому провадження підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 147936 від 01 серпня 2022 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду № 001849 від 01 серпня.2022 року; де зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду він не відмовлявся, а здати біологічний матеріал для проведення тесту на стан наркотичного сп`яніння не міг через фізіологічні причини, суд вважає необґрунтованими, оскільки лікарем-наркологом та працівником поліції було забезпечено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд в умовах медичного закладу у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав. Крім того, ОСОБА_1 та його представником не було надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що останній об`єктивно не зміг здати біологічний матеріал з фізіологічних причин.

Враховуючи наведене, фізіологічні властивості людського організму, а також той факт, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для здачі аналізів та останній не висловлював потреби збільшити такий час, суд приходить до висновку, що дії лікаря-нарколога та поліцейських в даній ситуації є законними та обґрунтованими, а доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності розцінюються судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується результатами самостійної здачі аналізів після складання протоколу, суд не бере до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що було роз`ясненому останньому працівниками поліції при складанні протоколу.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На спростування зазначеного особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представником не було надано жодного належного та допустимого доказу.

При цьому, судом враховується те, що відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2022 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко