ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8749/22Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 33/817/420/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ,за участю ОСОБА_1 та його захисиника Войнарського А.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Войнарського А. Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2022 року про ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

Згідно з постановою суду, 10 липня 2022 року близько 12:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме чинив на неї моральний та психологічний тиск, штовхав та шарпав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, про що працівниками поліції 10 липня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №097898.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Войнарський А.Й. просить постанову суду скасувати, провадження в справі щодо його довірителя закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу правопорушення.

Мотивує скаргу тим, що належні та допустимі докази, які вказували б на не вказують на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відсутні, оскільки свідків даної події не було, її фото-, відео- фіксація також не здійснювалась, ОСОБА_1 ніколи раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а пояснення сина потерпілої ОСОБА_4 , на його думку, не може братися до уваги, оскільки він є зацікавленою стороною, та не був присутнім під час даної події.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисиника Войнарського А.Й., які підтримали апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що виявилось у вчиненні насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення дій фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, суд взяв до уваги дані, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №097898 від 10 липня 2022 року, письмових поясненнях ОСОБА_3 від 10 липня 2022 року, рапорті інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гутман Є.П. від 10 липня 2022 року, письмових поясненнях ОСОБА_4 від 10 липня 2022 року, копії термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №225262 від 10 липня 2022 року, яким на основі оцінки ризиків працівниками поліції зобов`язано ОСОБА_1 залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Так, судом надана вірна оцінка протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №097898 від 10 липня 2022 року, з якого вбачається, що 10 липня 2022 року близько 12.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме чинив на неї моральний та психологічний тиск, штовхав та шарпав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, тому суд обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до п. 14, п. 17 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 , за місцем проживання зі своєю дружиною, що по АДРЕСА_1 , вчинив щодо потерпілої ОСОБА_3 дії психологічного та фізичного характеру, які відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» є формою психологічного та фізичного насильства, що виразилися в штовхані, шарпані, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку.

Вищенаведеними доказами, спросотовуються доводи апелянта про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Перевіряючи твердження апелянта про те, що свідок ОСОБА_4 не бачив конфлікту та є зацікавленою особою- сином потерпілої виходжу з того, що суд вірно взяв до уваги його пояснення, оскільки він є непрямим свідком та повідомив про те, що одразу ж після конфлікту йому зателефонувала матір та повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_1 часто поводився щодо неї агресивно, а в день конфлікту штовхав та шарпав її.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.

Тому постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника адвоката Войнарського А. Й. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя