МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________
Пр. №3/521/7689/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Наумець К.В., за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності адвоката Ільїн А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

18 липня 2022року о 22 годині 55 хвилин у м. Одесі по вул. Балківська, 211 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest» та у медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 поліцейським полку Управління патрульної поліції в Одеській області складено протокол серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та стверджував, що він не відмовлявся від проходження огляду, та навпаки, бажав його пройти, однак працівники поліції ввели його в оману та не роз`яснили йому процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Раніше, представник ОСОБА_1 , діючий на підставі ордеру від 16 вересня 2022 року, надав письмові заперечення на протокол, в якому зазначив, що в порушення п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, інспектором в протоколі серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року в стверджувальній формі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та навіть не вказано, за якими ознаками він нібито міг припустити цю обставину.

Крім того, до зазначеного протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 липня 2022 року, в якому перелічені нібито виявлені ознаки сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук та пальців. Вказував, що у вказаному направленні не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які є підставою для припущення про можливий стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 .

Зазначив, що при перегляді та аналізі відеозаписів поліції та обставин складання протоколу, можна зробити висновок, що підставою для припущення про можливий стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був нібито запах алкоголю з порожнини рота, про що не зазначено ані в протоколі, ані в направленні, що свідчить про фактичну відсутність такої ознаки у ОСОБА_2 .

Представник звертав увагу суду, що відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування та впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з тим, що Постанова Кабінету міністрів України має вищу юридичну силу, ніж наказ Міністерства внутрішніх справ, враховуючи що обидва нормативно-правові акти є спеціальними та чинними, в даному випадку, за думкою представника ОСОБА_3 має застосовуватись саме Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1103 віл 17 грудня 2008 року.

Вказував, що протокол було складено з істотним порушенням чинного законодавства України, у зв`язку з чим він є недопустимим доказом у вказаному правопорушенні.

Зазначив, що відповідно до матеріалів справи, а саме долучених відеозаписів з нагрудних камер, під час нібито виявлення співробітниками поліції у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці, на що останній повідомив, що погоджується пройти відповідний огляд за наявності двох понятих, оскільки на його думку це було обов`язково відповідно до законодавства та крім того він мав сумніви у правильному функціонуванні пристрою «Драгер». Проте працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 про відсутність необхідності залучення понятих та свідків у зв`язку із застосуванням технічних засобів відеозапису, та про порядок проходження такого огляду за допомогою технічних засобів. зокрема про наявність на можливість ознайомитись з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку приладу, а також про існування контрольного перевірочного тесту, що могло би розвіяти сумніви водія.

Більш того, попри запит водія про можливість відмови від огляду на місці із застосуванням спеціального технічного засобу та проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я, працівник полиці повідомив, що в такому разі буде складено відносно нього протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР. Вказані дії працівників поліції можуть свідчити про упередженість під час встановлення вищевказаних обставин, що додатково викликало сумнів у ОСОБА_1 в справедливому огляді на стан сп`яніння на місці зупинки.

Звертав увагу суду, що оскільки ОСОБА_1 був із пасажиром та на той час вже діяла комендантська година, а як повідомив працівник поліції, час проходження огляду в медичному закладі залежить від черги, яка на той час була невідома, ОСОБА_1 неодноразово намагався вирішити ситуацію, що склалася, підтверджуючи своє бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та просив вирішити питання з пасажиром, або по дорозі до медичного закладу доставити пасажира додому або проїхати до закладу разом з нею.

Отримавши відмову у вирішенні зазначеного питання, ОСОБА_1 намагався дізнатись порядок направлення та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, проте працівник поліції ввів ОСОБА_1 в оману та повідомив лише, що водій має можливість поїхати на огляд самостійно, але за власні кошти, та не попередив про необхідність його проходження в термін до двох годин та наслідки проходження огляду в медичному закладі за відсутності працівника поліції, який має його доставити до закладу та пропуску цього терміну для огляду.

В подальшому, не будучи обізнаним про підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за відмову під проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 як і було погоджено з правником поліції, зранку наступного дня самостійно прибув до медичного закладу, а саме КНП «ООМЦПЗ» ООР для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і лише там дізнався, шо термін для його проходження вже пропущений.

Попри це ОСОБА_1 все ж таки пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №000580 від 19 липня 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Вказував, що усе вищевказане спростовує твердження працівників поліції про умисну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та підтверджує наміри останнього, зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер, пройти огляд та довести свою невинуватість, а саме: відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, у зв`язку з введенням співробітниками поліції ОСОБА_1 у оману, він зробив хибні висновки про порядок проходження медичного огляду на стан сп`яніння, та у разі належного виконання працівниками поліції своїх обов`язків та роз`яснення останньому, у встановленому законом порядку, його права та обов`язки, порядок направлення та проведення огляду на стан сп`яніння та наслідки прийнятого на підставі хибних висновків рішення, останній мав би можливість діяти у відповідності до чинного законодавства.

Вказував, що в порушення чинного законодавства України ОСОБА_1 не було роз`яснено на місті його зупинки та під час складання та вручення протоколу, права і обов`язки, як це передбачає ч. 4 ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідно до доданого відеозапису з нагрудних камер ОСОБА_1 виявив бажання надати пояснення з приводу обставин, відносно яких було складено протокол серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року та пояснити, що він бажає пройти огляд в медичному закладі, проте співробітниками поліції не було роз`яснено право надати змістовні пояснення (в тому числі на окремому аркуші), як це передбачено чиним законодавством України, а лише вказано про можливість вмістити свої зауваження в два рядки, передбачені для нього в самому протоколі, чим фактично обмежили право ОСОБА_1 надати обґрунтовані пояснення з приводу вищевказаних обставин.

Зазначив, що під час спілкування з працівниками поліцій ОСОБА_1 неодноразово висловлював намір самостійно, після вирішення питання про доставлення пасажира додому, з`явитись для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад, проте працівники поліції не роз`яснили порядок оформлення протоколу про відмову від проходження огляду, зокрема про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, у зв`язку з чим, останній прийшов до хибних висновків щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння та можливості належним чином захистити свої права та законні інтереси.

Відповідно до долученого відеозапису з нагрудних камер, лише після підписання протоколу водієм співробітниками поліції було повідомлено водію про необхідність залишення транспортного засобу та відсторонення його від подальшого керування транспортним засобом.

Вказував, що за таких обставин, направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Посилаючись на викладені обставини, враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 та його представник просили суд закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 42, 48-53).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за відмову від проходження згідно з встановленим порядком огляду на стан сп`яніння.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За змістом статей 254, 255, 256 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП України, тому є належним доказом по справі.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду разом з протоколом серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року було надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18 липня 2022 року в якому зазначено, що останній відмовився від проходження огляду.

Крім того, на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2022 року по даній справі Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було надано відеозаписи з портативного відеореєстратора №474501, №471340, №471950.

При дослідженні вказаних відеозаписів вбачається, що 18 липня 2022 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції для огляду документів. В подальшому поліцейським було запропоновано водію у встановленому законом порядку пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, однак водій відмовився від проходження огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджує правомірність складення відносно нього протоколу серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено, що у разі відмови від проходження такого огляду стосовно водія буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, згідно відеозапису, ОСОБА_1 не висловлював жодних прохань до поліцейських щодо надання йому можливості скористатись правовою допомогою чи щодо додаткового роз`яснення йому прав та обов`язків, вів себе спокійно, що спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не розумів можливих наслідків своєї відмови від проходження огляду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п. 3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Разом із письмовими запереченнями, представником ОСОБА_1 до суду було надано висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР №000580 від 19 липня 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 та ч. 5 ст. 266 КУпАП України у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд не приймає до уваги висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР №000580 від 19 липня 2022, який був наданий ОСОБА_1 , оскільки даний висновок складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та не є належним та допустимим доказом відсутності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , щодо якого вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 та його представника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення вимог саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року працівником поліції, а не за п. 2.9а цих Правил.

Інші доводи ОСОБА_1 щодо порушення поліцейським процедури його огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що він має 12 років водійського стажу.

Отже, водій ОСОБА_1 достовірно обізнаний про вимоги Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до здачі екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення. Крім того, оскільки ОСОБА_1 керує автомобілем на території України, то останній обізнаний в тому числі і стосовно положення пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановлених норм закону держави Україна.

У зв`язку з викладеним, суд вважає доводи про те, що ОСОБА_1 не розумів можливих наслідків своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано як працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що наслідком його відмови буде складення протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Отже, вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №090490 від 18 липня 2022 року, відеозаписами з портативного відеореєстратора №474501, №471340, №471950, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18 липня 2022 року в якому зазначено, що останній відмовився від проходження огляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення та його наслідки, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда