ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/434/22Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 33/817/482/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чапаєвої Г.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Чапаєвої Г.М., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 05 червня 2022 року о 21 год. 34 хв. в м. Шумськ по вул. Волинська Кременецького району водій ОСОБА_1 керував т/з марки "ВАЗ 210934", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння огляд водія проводився за допомогою газоаналізатора Алкофор 307 № Q, проба позитивна 0,63 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

В апеляційній скарзі адвокат Чапаєва Г.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає зазначену постанову суду незаконною і ставить питання про її скасування.

Вказує, що жодної з ознак, які б давали підставу для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , працівниками поліції не було названо та не складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із зазначенням відповідних ознак.

Звертає увагу, що до протоколу не долучено копію сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, якою проводилось обстеження, що в подальшому унеможливлює встановлення справності цього приладу та його метрологічних характеристик.

Зазначає, що відеофіксація спілкування поліцейського з ОСОБА_1 не є безперервною, а тому немає підстав стверджувати, що відеозапис повністю відображає всі обставини справи.

Наведені обставини, на переконання апелянта, свідчать, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому він є недійсним.

Просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року і закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративно правопорушення.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чапаєву Г.М., яка підтримала подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Аналіз доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, місцевий суд не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - "Інструкції").

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Таким чином, проходження водієм огляду на стан алкогольного, сп`яніння проводиться у закладі охорони здоров`я лише за умови, лишу у разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Проте, як слідує з матеріалів провадження, зокрема відеозапису з нагрудних камер поліцейських, відомості про проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу "ВАЗ 210934", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на міці його зупинки, відмови водія від проведення такого огляду чи його незгоди з результатом огляду, відсутні.

Згідно вказаного відеозапису, який був предметом дослідження суду апеляційної інстанції, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за результатами якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, проводився лише в закладі охорони здоров`я.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан сп`яніння безпосередньо на місці, однак такий огляд проведено не було з незалежних від нього причин.

З огляду на положення нормативно правових актів, якими регламентовано порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, такі дії працівників поліції не узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та зазначеної вище "Інструкції".

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 2, 3 вищевказаної "Інструкції" визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, пропонуючи водієві транспортного засобу"ВАЗ 210934", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, поліцеський не назвав йому жодної із наведених вище ознак алкогольного сп`яніння, які б давали підставу для проведення такого огляду, що фактично свідчить про недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки вказані обставини є підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не дає оцінку іншим доводам апелянта, викладених в апеляційній скарзі.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Шумським районним судом Тернопільської області притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Чапаєвої Г.М., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя