Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Загородько І.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Лавренчука Т.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2022 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 755774 від 10.02.2022, ОСОБА_1 , 29.01.2022 року о 15:45 год. перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , з якою має трьох спільних дітей, а саме заблокував проїзд транспортним засобом, намагався відчинити двері її транспортного засобу та стукав по склу автомобіля, висловлював словесну образу, чим вчинив психологічний тиск по відношенню до ОСОБА_2 та вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Свідком даних подій була спільна донька ОСОБА_3 ..

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вважає, оскаржувану постанову першої інстанції незаконною та такою, що винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що місцевий суд неповно і однобічно розглянув дану справу, а висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що матеріали справи містять достатньо доказів вчинення ОСОБА_1 щодо неї психологічного насильства, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_4 , інформація з Армор, відеозапис даної події, який був здійснений на телефон та з камери зовнішнього спостереження сусіднього будинку.

Заслухавши доводи потерпілої ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 та його захисника Лавренчук В.П. про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею першої інстанції цих вимог закону в повній мірі було дотримано, а тому суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 29.01.2022 року о 15:45 год. перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , з якою має трьох спільних дітей, а саме заблокував проїзд транспортним засобом, намагався відчинити двері її транспортного засобу та стукав по склу автомобіля, висловлював словесну образу, чим своїми діями вчинив психологічний тиск по відношенню до ОСОБА_2 та вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та вказав, що він жодних проявів насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_2 не вчиняв. Зазначив, що неповнолітні доньки ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживають з ОСОБА_2 , яка не дає йому бачитися з меншою донькою, чинить перешкоди у побаченні з нею, внаслідок чого між ними виникла суперечка. Крім того, вважає, що звернення в поліцію щодо начебто вчинення по відношенню до ОСОБА_2 психологічного насильства обумовлене тим, що у 2021 році він звернувся до Рівненського міського суду з позовом про визнання недійсним правочинів щодо передачі ОСОБА_2 до статутного капіталу ТзОВ «АДАМАНТ КО» закладу громадського харчування «Колиба».

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що 29 січня 2022 року вона вирішили купити молоко, а тому вийшла на вулицю для того, що б з`їздити в магазин. Вказала, що коли вона сіла в автомобіль ОСОБА_1 вчинив відносно неї психологічне насильство, а саме заблокував її транспортний засіб, бив по склі автомобіля та ображав нецензурною лайкою.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що 29 січня 2022 року ОСОБА_1 дійсно підходив до автомобіля ОСОБА_2 , просив віддати дитину, намагався відчинити двері її транспортного засобу та стукав по склу автомобіля. Разом з цим будь яких погроз ОСОБА_1 не висловлював, а сама ОСОБА_2 спокійно сиділа в своєму автомобілі.

З викладеного вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, який не утворює сам по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час конфлікту ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому постанова судді про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2022 року, відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович