Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2158/22 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Слісарчук Я.А., з секретарем судового засідання Кашенко Л.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ТОВ «Термоконтроль», мешканця АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, 5 серпня 2022 року о 12 год 12 хв на 8 км автодороги Р-18 "Житомир Ставище" в с. Станишівка Житомирського району та області ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Jeep Patriot", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначає, що районним судом було порушено його право на захист, оскільки не було розглянуто його клопотання від 07.09.2022 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщенням суду. Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано у який спосіб він мав пройти огляд та від якого відмовився. Зазначає, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу не пропонували пройти відповідний огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери. Посилається на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом його винуватості. Вказує, що суд не звернув увагу на те, що у протоколі відсутні свідки даної події. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів про те, що його було відсторонено від керування транспортним засобом та передачу керування іншій особі. Посилається на те, що 05.08.2022 у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, він був тверезий, відеозапис підтверджує, що він поводив себе адекватно, відповідав на питання, надавав пояснення. Вважає, що працівники поліції діяли упереджено, штраф за перевищення швидкості, що стало причиною зупинки, він сплатив. Вважає, що працівники поліції склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП після того, як за допомогою інформаційної бази виявили, що відносно нього у лютому 2022 уже складався протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, однак постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2022 провадження у даній справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вказує, що направлення на відповідний огляд до закладу охорони здоров`я не може бути доказом наявності будь-яких ознак сп`яніння. Додатково зазначає, що районним судом залишено поза увагою документи про смерть його дядька.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №094923 від 05.08.2022 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Гуріна А.В.; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що 5 серпня 2022 року о 12 год 12 хв на 8 км автодороги Р-18 "Житомир Ставище" в с. Станишівка Житомирського району та області ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Jeep Patriot", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що районним судом було залишено поза увагою його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, однак вважає, що дане порушення не є істотним та таким, що не впливає на суть вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , з огляду на те, що з оскаржуваної постанови вбачається, що письмові пояснення ОСОБА_1 були прийняті судом до уваги, крім того, в суді апеляційної інстанції було відновлено порушені права ОСОБА_1 , який був присутній у судовому засіданні та надав пояснення щодо обставин справи.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Згідно з п.п.2, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 Розділу 2 вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано у який спосіб він мав пройти огляд та від якого відмовився, а також те, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу не пропонували пройти відповідний огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів, оскільки у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, за вчинення якого передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено наслідки такої відмови, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом його винуватості. Разом з тим, відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Враховуючи, що в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі відсутні свідки даної події є безпідставними.

Також апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів, що його було відсторонено від керування транспортним засобом та передачу керування іншій особі, оскільки з відеозапису видно, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що подальший рух на транспортному засобі йому заборонено, на що останній повідомив, що за кермо автомобіля сіла його дружина.

Доводи скарги про те, що працівники поліції діяли упереджено та склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП після того, як за допомогою інформаційної бази виявили, що відносно нього у лютому 2022 уже складався протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, на переконання апеляційного суду є голослівними та не підтверджені будь-якими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом залишено поза увагою документи про смерть дядька ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не впливають на суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Постанова суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів наведених у апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2022 року щодо нього без зміни.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: