Справа № 550/651/22
Провадження № 3/550/309/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року смт Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Оболєнська С.А., розглянувши справи, які надійшли від СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 13.05.2022

в с т а н о в и л а:

02.08.2022 р., близько 09 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного та фізичного характеру, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою останню, штовхав, чим заподіяв шкоду психологічного та фізичного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 01.09.2022 р., близько 16 год 50 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного характеру, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою останню, виганяв з помешкання, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав частково. Вказав, що не заперечує факт сварки з співмешканкою у зазначений час, однак заперечує застосуванням ним фізичного насильства стосовно останньої.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З вищевикладеного випливає, що однією з кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення, в тому числі, домашнього насильства в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Факти допущених порушень підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 132680 від 02.08.2022, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 1055493 від 01.09.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , наданими при складанні протоколу, копією постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 13.05.2022, довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною повністю.

При цьому суддя вказує, що заперечення в судовому засіданні ОСОБА_1 обставин застосування ним фізичного насильства стосовно співмешканки є обраним способом захисту з метою спотворення обставин справи та уникнення адміністративної відповідальності.

Водночас ОСОБА_1 не надав доказів на спростування своєї вини у вчинених адміністративних правопорушень, в т.ч. щодо застосування ним фізичного насильства стосовно співмешканки.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Враховуючи, що справи про вчинення адміністративних правопорушень одночасно розглядаються однією і тією ж посадовою особою, тому, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, доцільно їх об`єднати та розглянути в одному провадженні.

Відповідно ст. 36 КУпАП України при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням особи правопорушника і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого адміністративного правопорушення, ступеня вини особи, вважаю за необхідне, з метою виховання останнього та запобігання вчинення ним нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді громадських робіт.

Суддя вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 173-2, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и ла :

Справу про адміністративне правопорушення за № 550/652/22 (провадження № 3/550/310/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП об`єднати зі справою про адміністративне правопорушення № 550/651/22 (провадження № 3/550/309/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП, і відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді шістдесяти годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (496,20 грн.) на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. А. Оболєнська