ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/566/22 Головуючий 1 інстанції Васянович Г.М.
Провадження № 33/818/1221/22 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Харківський Апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника за умови, що правопорушник взяв захист своїх інтересів на себе, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Валках, справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

З постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2022 року вбачається, що 21 червня 2022 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9-а ПДР України, а саме: знаходячись біля будинку №28 у 3-му мікрорайоні міста Первомайський Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Первомайська ЦРЛ», за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2022 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що незгодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що в ході судового розгляду в суді першої інстанції він себе винним не визнавав, заявляв про те, що керування транспортним засобом не здійснював.

Наголошує, що дійсно 21.06.2022 р. близько 18 години він приїхав на автомобілі «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 на відпочинок зі своєю знайомою ОСОБА_2 у лісопосадку, де вони відпочивали до 20 години цього ж дня, при цьому вживали алкогольні напої, але ж близько 19 год. 30 хв. до них, на прохання ОСОБА_2 , прийшов ОСОБА_3 , який у подальшому і здійснював керування згаданим автомобілем.

Своє перебування на водійському сидінні обґрунтовує тим, що хотів включити музику, тому і пересів, поки ОСОБА_3 пішов у будинок АДРЕСА_1 віддати своїй дружині ключі.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився правопорушник, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Основним аргументом правопорушника є те, що керування транспортним засобом він не здійснював.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №319602 від 21.06.2022 р., взяв до уваги висновок КНП «Первомайська ЦРЛ» та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того, взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші докази, досліджені у судовому засіданні.

Зі змісту пояснень свідка ОСОБА_6 інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, встановлено, що 21.06.2022 р. між двадцять першою і двадцять другою годинами, він, та окрім інших, поліцейський ОСОБА_7 , здійснюючи патрулювання на службовому автомобілі містом Первомайський, знаходилися поблизу будинку № 8 у 3-му мікрорайоні. За цих обставин вони побачили, що із лісосмуги виїхав транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У зв`язку із цим та дією воєнного стану, враховуючи те, що поблизу міста Первомайський знаходяться райони ведення активних бойових дій, було прийняте рішення про зупинку цього транспортного засобу.

Коли зазначений автомобіль, проїхавши вздовж лісосмуги виїхав на перехрестя вулиць Світанкової та проспекту Культури у 3-му мікрорайоні міста Первомайський, водію був поданий сигнал про зупинку. Однак водій відповідний сигнал одразу не виконав а, проїхавши близько п`ятдесяти метрів, зупинив автомобіль біля будинку № 28 у 3-му мікрорайоні. Автомобіль постійно знаходився у полі зору поліцейських, із нього ніхто не виходив.

Негайно підійшовши до автомобіля «ВАЗ 2121» вони побачили, що у салоні знаходилися дві особи ОСОБА_1 , який сидів на місці водія, та ОСОБА_2 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні.

Також свідок пояснив, що очевидним було те, що керування згаданим транспортним засобом здійснював саме ОСОБА_1 , оскільки автомобіль перебуває у його володінні, одразу після зупинки він сидів на місці водія, не заперечував факту керування, на вимогу пред`явив документи, які повинен мати при собі водій свідоцтво про реєстрацію згаданого транспортного засобу та посвідчення водія, у подальшому погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Під час спілкування із ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота.

У зв`язку із цим ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», або лікарем у закладі охорони здоров`я КНП «Первомайська ЦРЛ». ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зазначеному закладі охорони здоров`я, куди він і був доставлений згідно із направленням.

При цьому, з моменту зупинки згаданого транспортного засобу до моменту отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 не заперечував факту керування зазначеним автомобілем та поводив себе як особа, яка здійснювала керування вказаним транспортним засобом.

Про наявність іншої особи, яка здійснювала керування автомобілем «ВАЗ 2121», взагалі не повідомляв.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_7 поліцейський СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В свою чергу пояснення зазначених осіб узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у практиці вищевказаних рішень зазначає, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2022 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Версію ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, суд вважає вигаданою і такою, що не підтверджується ніякими доказами по справі. Так в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що раніше, коли його зупиняли працівники поліції і пред`явили необґрунтовані претензії, він, спілкуючись з ними, заперечував і давав відповідні пояснення.

Ні міськрайонному суду, ні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не пояснив чому в день складання протоколу щодо нього він не заперечував той факт, що саме він керував транспортним засобом, якщо дійсно він ним не керував.

Крім того, останній не повідомив в момент складання протоколу хто саме керував транспортним засобом, а добровільно погодився пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння саме як водій.

Допитана як свідок ОСОБА_2 пояснила суду першої інстанції, що транспортним засобом начебто керував її зять ОСОБА_3 , який після паркування автомобіля пішов до квартири за господарськими потребами.

Ця ж свідок пояснила, що ОСОБА_9 було відомо про затримання ОСОБА_1 працівниками поліції, однак ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_3 не могли дати ніяких пояснень чому в момент складання протоколу останній, тобто ОСОБА_3 не підійшов до працівників поліції і, не пояснив, що саме він керував автомобілем, якщо дійсно він ним керував.

Таким чином версію ОСОБА_1 щодо обставин справи, викладених ним в тому, що він не керував транспортним засобом, суд сприймає як вигадану з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та правильно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і його посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2022 року по справі щодо правопорушника ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М.Курило