Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/200/22 Головуючий суду І інстанції суддя Миронова О.В.
Категорія: ч.3 ст. 126 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т. З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

захисника ОСОБА_1 адвоката Усікова О.В

на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092514 водій ОСОБА_1 28 вересня 2022 року о 08 год. 29 хв. у м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Центральна керував транспортним засобом ВАЗ2101, номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови від 10 квітня 2019 року.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 15 вересня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Усіков О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити справу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що звинувачення ОСОБА_1 , полягає в керуванні транспортним засобом під час існуючого обмеження його в праві керування транспортним засобом, накладеного в межах виконавчого провадження № 30507835 щодо стягнення аліментів, до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

Проте, відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень, виконавче провадження, де стягувачем є ОСОБА_1 значиться завершеним.

В реєстрі боржників, інформація, щодо ОСОБА_1 , як боржника, відсутня.

На момент складання протоколу ААБ № 092514 від 28 вересня 2022 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не знав про існування та не був ознайомлений із постановою державного виконавця, адже її не отримував.

Дослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вимог ч. ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила, адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу положень пункту 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На виконання приписів частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3.Правил дорожнього руху України (далі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух», визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до приписів пп. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема , посвідчення на право керування транспортним засобом.

Підпунктом "а" п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закон 3353-XII.

Приписами частини 10 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" встановлено заборону керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з ч. 3 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

За такого, відповідальність за частиною 3 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КУпАП слугувало керування ним автомобілем ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 за наявності постанови державного виконавця про обмеження його у праві керування транспортними засобами від 10 квітня 2019 року.

Як зазначено у статті 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення поліцейськими до протоколу додано електронний витяг із бази даних, згідно з яким, постановою ДВС від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 встановлено обмеження, як боржнику у виконавчому провадженні № 30507835 перед ОСОБА_2 , у праві керування транспортним засобом.

Отже, станом на момент зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), останній був позбавлений права його керування.

Разом з цим, доказів про те, що ОСОБА_1 , був обізнаний зі змістом постанови державного виконавця про вказане обмеження, як боржник, матеріали справи не містять.

Крім цього в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисником Усіковим О.В. надано листа начальника Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області, з якого вбачається, що постанова про обмеження права керування транспортним засобом була направлена ОСОБА_1 звичайною поштовою кореспонденцією за адресою, вказаною у виконавчому провадженні. Таким чином, виконавче провадження також не містить зворотного поштового повідомлення про вручення вказаного листа адресату ОСОБА_1 , а останній заперечує факт повідомлення його про наявність вказаної постанови.

За такого відсутність будь-якого доказу повідомлення ОСОБА_1 про обмеження його у праві керування транспортним засобом до погашення боргу, не дає можливості встановити наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що свідчить про відсутність складу вказаного правопорушення в діях особи, яку притягають до відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені у справі обставини, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, слід вважати недоведеним.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події складу адміністративного правопорушення.

За такого, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Усікова О.В. підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова районного суду скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Усікова О.В. задовільнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко