Справа № 752/8894/22
Провадження №: 3/752/5483/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 серпня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 - 10 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , який обіймає посаду приймальника у приймальному пункті вторинної сировини, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 50, інкримінується порушення законодавства що регулює відносини, що виникають у процесі збирання, заготівлі та здійснення операцій з металобрухтом, а саме не забезпечив обладнання приймального пункту системою відеоспостереження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що за результатами проведеної перевірки приймальному пункті вторинної сировини, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 50, що відбулося 18.07.2022 о 12 год. 21 хв., посадовими особами встановлено, що приймальний пункт не обладнаний системою відеоспостереження.

Статтею 5 Закону України «Про металобрухт» передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, повинні мати кваліфікованих спеціалістів, відповідне обладнання та устаткування на праві власності або оренди. Приймальні пункти повинні мати власну або орендовану ділянку з твердим покриттям, площа якої визначається суб`єктом господарювання з урахуванням його виробничих потреб, або контейнер (будь-яку іншу відповідну ємність, тару), які забезпечують зберігання металобрухту у спосіб, що унеможливлює проникнення шкідливих речовин у ґрунт. Кожен приймальний пункт повинен мати вагове обладнання, що відповідає його виробничим потребам, систему відеоспостереження, відеозапису, архівування та зберігати створену в процесі відеоспостереження інформацію не менше трьох місяців.

Аналіз наведеної норми дозволяє зробити висновок, що обов`язок в частині обладнання приймальних пунктів мелатобрухту системою відеоспостереження, відеозапису, архівування тощо покладається саме на суб`єкта господарською діяльності.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення і письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він є найманим працівником - приймальником вторинної сировини.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що на момент проведення перевірки саме ОСОБА_1 , як приймальник вторинної сировини, був наділений повноваженнями із забезпечення приймального пункту системою відеоспостереження, відеозапису та архівування тощо, як документів, які б вказували на те ким саме здійснюється господарська діяльність у зазначеному приймальному пункті.

Зазначене свідчить про те, що особа, яка склала протокол, невірно визначила суб`єктний склад, оскільки в даному випадку належним суб`єктом відповідальності має бути саме суб`єкт господарювання, або особа, яка впроваджує господарську діяльність, а не найманий працівник суб`єкта господарювання.

До повноважень суду не належить визначення суб`єктного складу правопорушення та пред`явлення певних підозр у вчиненні правопорушення іншим особам, після надходження справи на розгляд до суду, дані повноваження є дискреційними повноваженнями органу, який складає протокол про адміністративне правопорушення.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, змагальність процесу, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст. 164 - 10 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 9, ч.1 ст.164-10, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251- 252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 -10 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко