Справа № 545/4793/22
Провадження № 3/545/1879/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 рокум. Полтава

Cуддя Полтавського районного суду Полтавської області Харабадзе К.Ш., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розумівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює організатором із збуту ТОВ ГДСПГ «Партнер», особою з інвалідністю не являється, на обліку у лікарів не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , якому відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

02.10.2022 о 06 год. 26 хв. ОСОБА_1 на а/д Київ-Харків-Довжанський 323 км керував транспортним засобом SKODA FABIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST Drager 7510 прилад ARMF. Результат 0,71 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вказані обставини підтверджуються протоколом серії ААД № 086379 від 02.10.2022 про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестуванням на алкоголь ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом на диску DVD-R.

ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що 02.10.2022 він їхав на службовому автомобілі у відрядження та о 06:26 год. був зупинений працівниками поліції на а/д Київ-Харків-Довжанський. Вказав, що алкогольні напої вживав ввечері, вважає, що на момент огляду такий високий показник, як 0,71 ‰, не міг у нього бути, що він мав лише перегар, його стан був адекватний. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ не заявляв про незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Не вважав потрібним допитувати в судовому засіданні свідків, які приймали участь в складанні протоколу. Просив врахувати, що його робота пов`язана з постійним керуванням транспортним засобом, а саме, службовим автомобілем. Не бажав заявляти клопотань про виклик свідків на його захист, подавати суду свої докази.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Згідно п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, проходження огляду на стан сп`яніння даного водія було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатах огляду водія ТЗ з використанням спеціальних технічних засобів, доданий відеозапис події. З відомостями, що містяться в цьому протоколі ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі та відсутність у протоколі та в матеріалах справи будь-яких пояснень з цього приводу. Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувався. Згідно відомостей, зазначених у висновку щодо тестування з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вбачається, що 02.10.2022 року о 06:33 год. працівником поліції ОСОБА_1 був проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою ALCOTEST Drager 7510 прилад ARMF, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у результатах тесту міститься цифровий показник 0,71 проміле. З доданих письмових поясненнях свідків події ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , убачається, що вони були свідками того, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат якого був позитивний та показав 0,71‰.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння здійснювався у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. До огляду були залучені 2 свідки, які не викликали у суду сумнівів у своїй неупередженості. Свідки були безперервно присутні протягом усього часу проведення огляду, що відображено на відеозаписі події за участі водія ОСОБА_1 з нагрудної камери поліцейського, який був продемонстрований в судовому засіданні та згідно якого поліцейським, у присутності двох свідків, на місці зупинки ТЗ було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння ALCOTEST Drager, на що останній погодився, у результатах тесту міститься цифровий показник 0,71 проміле. Особою, яка склала протокол, було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки водія, проходження медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Під час здійснення тестування будь-яких зауважень, незгоди з результатами проведення огляду на місці зупинки ТЗ від ОСОБА_1 не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не бажав заявляти клопотань про виклик свідків на його захист, подавати суду свої докази.

Переконання суду у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зібраних правоохоронцями доказах.

Також суд вважає за необхідне вказати таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Безпека дорожнього руху в умовах постійного зростання кількості транспортних засобів і зростання кількості дорожньо-транспортних пригод є актуальним для всіх країн світу. Однією з основних причин дорожньо-транспортних пригод є перебування водія ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. Такий вид порушників особливо небезпечний для суспільства в цілому, тому що людина не здатна належним чином виконувати покладені на нього обов`язки під час керування транспортним засобом, в неї обмежується оглядовість дороги, реакція, швидкість роботи мозку та інші важливі для водія фактори.

У рішенні по справі « О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, обставиною, що пом`якшує таке, суд визнає наявність двох малолітніх дітей.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33,34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальість, та наявність обставин, що пом`якшують відповідальність винного, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та доходить висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути на користь держави судовий збір у сумі 496,20 гривень.

Керуючись ст.130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на р/р UA0016001, отримувач коштів: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дати вилучення документу, що підтверджує право керування транспортним засобом - посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави в особі стягувача Державної судової адміністрації України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за Єдрпоу):37993783, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ