19.07.2022 Єдиний унікальний № 371/278/22
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 3/371/175/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2022 року серії ГП № 588667, складений за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та додані до протоколу матеріали,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 20 квітня 2022 року поліцейським № 2 Обухівського РУП сержантом поліції Нечаєм В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 588667, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 13 квітня 2022 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , умисно висловлював образи та виганяв із будинку свою дружину ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення домашнього насильства про який зазначено в протоколі не визнав, пояснив, що із дружиною не сварився, її не ображав, із будинку не виганяв. У нього існує конфлікт із тещею, оскільки вона не будучи членом його сім`ї без його дозволу почала проживати в його будинку, налаштовуючи його дружину проти нього.

Захисник Бондаренка С.І. в судовому засіданні позицію свого підзахисного підтримав, надав аудиозаписи із яких вбачається, що ОСОБА_2 схильна до інсценування фактів вчинення насильства зі сторони ОСОБА_1 .

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю події вчинення адміністративноного правопорушення, зазначеного в протоколі, зважаючи на наступне.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, містить такий склад адміністративного правопорушення: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 13 квітня 2022 року о 13 годині 00 хвилин висловлював образи та виганяв із будинку свою дружину ОСОБА_2 , проте матеріали справи не містять об`єктивних та беззаперечних доказів цього.

Так, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 звинувачується у тому, що він висловлював образи та виганяв із будинку свою дружину, і ці його дії були о 13 годині 00 хвилин 13 квітня 2022 року.

Проте із рапорту помічника чергового відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУЕП в Київській області Фенченка Ю.М. від 14 квітня 2022 року вбачається, що потерпіла в службу 102 повідомила про те, що її чоловік побив її та забрав дитину, і ці події відбулися не о 13 годині 00 хвилин, а о 12 годині 04 хвилин 13 квітня 2022 року (а.с. 6).

В справі про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення, зокрема час та спосіб вчинення адміністративного правопорушення.

У заяві ОСОБА_2 від 13 квітня 2022 року, вона не вказує, що ОСОБА_1 забрав дитину. У цій заяві вона вказує, що ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами, хватав за верхній одяг та бив у груди, виганяв з будинку (а.с. 7).

При цьому у письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що її чоловік ОСОБА_1 13 квітня 2022 року ображав її нецензурними словами, хватав за верхній одяг та штовхався, виганяв з будинку (а.с. 8).

В письмових пояснень ОСОБА_3 зазначила, що є тещею ОСОБА_1 , та в її присутності останній 13 квітня 2022 року ображав її доньку нецензурними словами, хватав її за верхній одяг та штовхався (а.с. 9).

Аналіз та співставлення зазначених доказів свідчить про існування розбіжностей щодо тих дій, які ОСОБА_1 нібито вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , зокрема ОСОБА_3 не підтверджує того, що ОСОБА_1 виганяв її доньку із будинку, в чому він звинувачується в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази наявності в потерпілої тілесних ушкоджень, які б могли засвідчити факт застосування до неї ОСОБА_1 насильства.

Як вбачається із наданих ОСОБА_1 аудиозаписів, жінка, яку він ідентифікує як його дружина ОСОБА_2 свариться із ним щодо документів на нерухомість, та права її батьків проживати в будинку разом із нею, при цьому повідомляє його, що він підняв на неї руку та вдарив її по грудях. Погрожує, що він нарвався.

Із запису також чути як ця жінка розмовляючи із іншою жінкою, запитує її щодо можливості полоснути себе ножем, проте остання говорить їй, що вона про це не повідомляла.

Із цих аудиозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 виганяв свою дружину із будинку, виражався в її адресу нецензурною лайкою, що вчиняв відносно неї будь-яке насильство психологічного характеру.

Таким чином в суду виникає сумнів щодо вчинення ОСОБА_1 о 13 годині 00 хвилин 13 квітня 2022 року по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 будь-яких дій фізичного чи психологічного характеру, внаслідок яких могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.130 КУпАП України, суд, виходить з того, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. ст. 247, 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 13 квітня 2022 року о 13 годині 00 хвилин дій фізичного чи психологічного характеру, внаслідок яких могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , керуючись ч. 2 ст. 7 КУпАП та ст. ст. 221, 251-252, 254, 256, 276, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку із недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис А.С. Поліщук

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук