ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1509/22Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 33/817/354/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн, який стягнуто в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258863 від 22 січня 2022 року, 22 січня 2022 року о 21 год. 16 хв. в м. Тернопіль по вул. М. Кривоноса, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla Verso д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 №ARHJ-0251 (повірка дійсна до 16.11.2022) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний санітарно небезпечних захворювань» ТОР водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом 22 січня 2022 року не керував, правил дорожнього руху не порушував, не проявляв жодних ознак алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим, пропозиція йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є протиправною. Зазначає, що суд першої інстанції взяв на себе обов`язок обвинувачення, так як керувався в основному припущеннями щодо імовірності тієї чи іншої події. Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №258863 є сфальсифікований, складений за відсутності на те підстав. Стверджує, що в матеріалах справи жоден доказ не вказує на те, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу 22 січня 2022 року. Захисник звертає увагу суду на те, що відеозаписи, що долучені працівниками поліції свідчать про те, що ОСОБА_1 перебував у автомобілі на обочині дороги, автомобіль стояв нерухомо, двигун був вимкнений. Адвокат Пасічник А.З. зауважує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАО №5252472 від 22 січня 2022 року оскаржена до Тернопільського міськрайонного суду. Зазначає, що відеозапис долучений до матеріалів справи не може вважатись належним доказом, так як протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на такий технічний засіб.

Вказує, що ОСОБА_1 не визнавав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення та будь-яких пояснень з цього приводу не надавав. Стверджує, що не заперечення слів працівників поліції зі сторони ОСОБА_1 не є достатньо для встановлення обставин керування автомобілем та порушення ним правил дорожнього руху. Апелянт звертає увагу суду на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу захисника не підтримав і подав до апеляційного суду заяву, в якій просить закрити провадження у справі через його відмову від апеляційної скарги.

Разом з тим, захисник Пасічник А.З. відмову від поданої ним апеляційної скарги до суду не подавав, а тому вона підлягає розгляду по суті.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №258863 від 22 січня 2022 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ТОМЦСНЗ ТОР від 22 січня 2022 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5252472 від 22.01.2022 року; відеозаписах із нагрудних камер патрульних поліції під назвою «export-teupf»; розписці ОСОБА_2 від 22 січня 2022 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом, а також те, що не заперечення слів працівників поліції зі сторони ОСОБА_1 не є достатньо для встановлення обставин керування автомобілем та порушення ним правил дорожнього руху суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення та не заперечення слів працівників поліції зі сторони ОСОБА_1 , а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Щодо доводів апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом 22 січня 2022 року не керував; правил дорожнього руху не порушував, а також те, що в матеріалах справи жоден доказ не вказує на те, що останній був водієм транспортного засобу 22 січня 2022 року є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл export-teupf.mp4) зафіксовано розмову ОСОБА_1 , із працівниками поліції, з приводу того, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. Крім того, із відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 під час розгляду адміністративної справи про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП заявив клопотання про ознайомлення із відеозаписом на якому зафіксоване його порушення, на що працівниками поліції було продемонстровано відеозапис, із підтвердженням керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху, на що останній також не висловив жодних заперечень з приводу його керування транспортним засобом, а також ОСОБА_1 повідомив, що при гарному освітленні він забув їх включити (файл export-teupf.mp4 з 21:22 по 21:23 хв.).

Окрім того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушень ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5252472 від 22.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122КУпАП керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Твердження апелянта про те, що відеозапис долучений до матеріалів справи не може вважатись належним доказом, так як протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на такий технічний засіб, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як ст.256 КУпАП не передбачає вимоги щодо внесення до протоколу відомостей про номер технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, вищевказані відомості наявні, що підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не проявляв жодних ознак алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим, пропозиція йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є протиправною оскільки, відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції оголосив ОСОБА_1 (файл export-teupf.mp4 з 21:26 по 21:27 хв.) виявлені ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, які стали причиною пропозиції працівниками поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 №ARHJ-0251 (повірка дійсна до 16.11.2022) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний санітарно небезпечних захворювань» ТОР, на що водій категорично відмовився.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №258863 є сфальсифікований, складений за відсутності на те підстав, оскільки відмова водія транспортного засобу від проведення огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Відомості зазначені в апеляційній скарзі про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАО №5252472 від 22 січня 2022 року оскаржена до Тернопільського міськрайонного суду не спростовує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №258863 від 22 січня 2022 року.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя