Справа № 215/7246/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденко Ю.Ю., розглянувши матеріали які надійшли від ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 о 09.37 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacceti н/з НОМЕР_1 біля будинку №3 по вул. Закарпатська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в раніше поданому письмовому клопотанні та поясненнях зазначив, що складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки ПДР України він не порушував, автомобілем він не керував, інспектором поліції йому не було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а також, вказує, що відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння з поважних причин, оскільки знаходився на роботі та на автомобілі виконував завдання керівництва, у зв`язку з чим не міг поїхати до медичного закладу, а також 12.10.2021 о 12.30 год. в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядалась відносно нього адміністративна справа, а тому поїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду він не міг, оскільки б в даному випадку пропустив би судове засідання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборонні обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №290797 від 12.10.2021 (а.с.2), направленням на огляд до закладу охорони здоров`я (а.с.3), письмовими поясненнями свідків (а.с.4), рапортом працівника поліції (а.с.5) та відеозаписом (а.с.36, 54).

Відповідно до ст.17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Таким чином, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин відмови від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки не вважає зазначені ним причини поважними та такими, що об`єктивно перешкоджали йому пройти вказаний огляд, а його дії не охоплюються змістом ст.17 КУпАП.

Згідно довідки, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Таким чином, суддя вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.279, 280, 294 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу (Отримувач коштів: (ГУК у Дніпр-кій обл/Дн-ка об/21081300), код отримувача (ЄДРПОУ 37988155), Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0004001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Реквізити для сплати судового зборку (Отримувач коштів: (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106), код отримувача (), Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО 899998); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно ст.308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: