Справа № 352/616/22
Провадження № 3/345/585/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110774 від 04.05.2022 водій ОСОБА_1 04.05.2022 о 17.00 год. на автодорозі М-09 Мукачево-Львів 330км (поблизу с. Сілець) керував т/з «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Також зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 після роз`яснення йому передбачених ст. 268 КУпАП прав вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Пояснив, що 04.05.2022 близько 17.00 год. дійсно рухався на автомобілі з м. Галич в сторону м. Івано-Франківськ та був безпідставно зупинений працівниками поліції. Після огляду транспортного засобу поліцейський повідомив йому, що на його думку, в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, але не вказавши жодної ознаки, а також огляд його він не проводив. Після цього, не оголосивши йому прав, повідомив, що для огляду необхідно буде їхати до м. Івано-Франківська. Він відмовився від проходження огляду, оскільки не зрозумів з яких підстав він повинен проходити такий огляд. Після цього поліцейський розпочав оформлення протоколу та інших матеріалів справи. Жодного письмового направлення на медичний огляд до Калуської ЦРЛ поліцейський йому не оголошував та не вручав. Згодом працівник поліції повідомив його, що йому необхідно автомобіль доставити на якусь стоянку, щоб залишити там автомобіль, або вони викликають евакуатор. Він погодився доставити автомобіль на стоянку, тож сів за кермо свого автомобіля та продовжив рух далі в сторону м. Івано-Франківськ. А працівники поліції їхали слідом за ним. В с. Ямниця він заїхав автомобілем на автозаправку «WOG», де автомобіль припаркував на місці для стоянки автомобілів. Після цього працівники поліції надали йому для підпису протокол, надали тимчасовий дозвіл на керування, показали де він повинен підписатись у отриманні тимчасового дозволу на право керування, та поїхали кудись. А він після цього сів у автомобіль та поїхав додому. Тобто фактично його не було відсторонено від керування.

Захисник Ясінець В.П. в судовому засіданні після роз`яснення йому передбачених ст. 271 КУпАП прав повідомив, що в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Просив провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис та вислухавши пояснення учасників судового засідання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожньогоруху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09листопада 2015року №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не сумнівними, як у даному випадку.

Так, досліджений в судовому засіданні відеозапис не дає підстав для висновку, що розмова, поведінка чи вигляд ОСОБА_1 свідчили про перебування його у стані наркотичного сп`яніння.

Саме по собі заявлення поліцейським, що у нього є підозри про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння не підтверджене будь-якими доказами.

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення таких ознак наркотичного сп`яніння, як: порушення мови, координації рухів не узгоджуються із матеріалами відеозапису долученого до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 поводив себе відповідно до обстановки, що склалася, мав здорову координацію рухів, орієнтацію у просторі, вів себе ввічливо, відповідав на поставлені запитання, усвідомлював пред`явлені йому вимоги. При цьому дані ознаки суперечать ознакам, які зазначено в поясненні свідків, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

Більш того, на відеозаписі не зафіксовано момент, який дав підставу свідкам дійти висновку, що зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло.

А тому, відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що є передумовою його обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановлених обставин, суд зважає, що проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, опис ознак наркотичного сп`яніння не відповідає фактичному стану водія, а тому суд приходить до висновку про недоведеність винуватості водія автомобіля в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом, на якому видно, що працівники поліції їдуть за автомобілем «Ford», який заїжджає на автозаправку «WOG», позаду нього зупиняється службовий автомобіль поліції, та із автомобіля виходить ОСОБА_1 . В той же час, із іншого відеозапису видно, що автомобіль працівників поліції та «Ford» стоять на узбіччі дороги, позаду них лісосмуга. Тобто відеозаписи зроблені в двох різних місцях.

Суд також приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , що йому не роз`яснювали права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, в матеріалах справи наявний відеозапис, відповідно до якого встановлено, що поліцейським, в порушення вимог ст.ст. 268, 279 КУпАП водію ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Також, під час розгляду справи підтверджено аргументи сторони захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Так підстави зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», при цьому згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Матеріали справи не містять даних про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що стало причиною зупинки т/з, оскільки жодної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, чи протоколу про вчинення іншого порушення ПДР не долучено. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували правомірність зупинки т/з матеріали справи також не містять.

Тобто, в даному випадку, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, працівник поліції формально підійшов до виконання вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст.62КонституціїУкраїни ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отриманий відеозапис узгоджується з приписами статті 251 КУпАП і є доказом у розумінні цієї статті, оскільки дозволяє встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КпАП України, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя