П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2022 р. Справа № 596/771/22

Провадження № 3/596/612/2022

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Стасюк О.Д., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, українця, громадянина України за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №179396 від 21 липня 2022 року вбачається, що 21.07.2022 року о 20 год 30 хв в с. Суходіл водій ОСОБА_1 керував т/з (ALPA) мотоциклом МІНСК без реєстраційного номерного знаку, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу ALCOTEST6820 ARLJ0571, а саме 1,84 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що того дня він повертався від мами і зупинився біля магазину в с.Суходіл. до нього підійшли працівники поліції і склали постанову про те, що його мотоцикл не має реєстраційних документів, потім почали складати протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Алкоголю він не вживав і погодився продути трубку приладу. При цьому йому ніхто не пояснював процедури огляду, він не перевіряв цілісність трубки, з результатами огляду його не ознайомили і не запропонували проїхати в медичний заклад для проходження огляду.

Дослідивши письмові докази, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Пунктом п.2.9А ПДР встановлено заборону водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026 установлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В судовому засіданні досліджено відеофайли, долучені до протоколів про адміністративне правопорушення серії АББ №179396 від 21 липня 2022 року. Як встановлено, в порушення Розділу ІІ Інструкції № 1026, вони не відображають фіксування, виявлення правопорушення, процедури проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Алкотест. На відео лише зафіксовано частково процедуру написання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими не залучались свідки.

При наявних в справі доказах не можливо встановити чи погоджувався ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, чи роз`яснювалось особі порядок застосування спеціального технічного пристрою, чи знайомили його з результатами огляду та можливість його огляду в закладі охорони здоров`я, чи відмовлявся останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, а також чи роз`яснювались особі його права, передбачені ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу та не може бути перекладено на суд.

Як встановлено, матеріали справи не містять належних доказів про фіксування огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що провина водія підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може визнаватись беззаперечним доказам вини особи, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» № 46477/99, Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У п. 146 по справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018(5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 266, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК