ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1153/22 Справа № 216/8087/21 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює приватним підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Згідно з постановою суду першої інстанції, за результатами камеральної перевірки з питання своєчасності надання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників, і сум утриманого з них податку фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було встановлено, несвоєчасне подання податкового розрахунку за встановленою формою № 4ДФ відомості про доходи громадян за IІІ квартал 2021 року, фактично подано 24.11.2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на поважність причин пропуску строку, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено у її відсутність без належного повідомлення про такий розгляд, копію оскарженої постанови нею отримано 23 серпня 2022 року, після чого вже 02 вересня 2022 року вона звернулась з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції.

Вказує, що всупереч положенням ст. 268 КУпАП розгляд справи, як і складання протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено у її відсутність, без належного повідомлення, що порушило її право на захист.

Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить суті адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину, оскільки хоча у протоколі і зазначено, що нею вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-4 КУпАп, проте в фабулі не вказано про те, що вона раніше, протягом року, була піддана адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а також до протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували зазначений факт.

Також посилається й на те, що суд першої інстанції, в порушення норм ст. ст. 254, 279 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, яке не ставилось їй у провину, самостійно змінивши правову кваліфікацію її дій, що вказує на незаконність дій суду та, як наслідок, необхідність закриття даного адміністративного провадження.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 до зали суду не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у зв`язку з чим апеляційний перегляд проведено за відсутності учасників апеляційного провадження, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що такий строк було пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився у відсутність ОСОБА_1 та без належного її повідомлення про дату, час та місце судового засідання, а тому такий строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався в повному обсязі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення норм матеріального та процесуального права є обґрунтованими з таких підстав.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: відомості з протоколу про адміністративне правопорушення №402/04-36-24-10 від 14.12.2021 року та відомості, які містяться в акті про проведення податкової камеральної перевірки №33535/04-36-24-10/ від 02.12.2021 року.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП настає, зокрема за несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Частиною 2 вказаної статті передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

З системного тлумачення положень ст. ст. 7, 252, 254 та 280 КУпАП слідує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах протоколу, яким фактично особі висувається обвинувачення.

В той же час, суд першої інстанції провів розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, в той час, як згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставилось у провину порушення ч. 2 ст. 163-4 КУпАП. При цьому, суд першої інстанції не навів в постанові будь-яких мотивів, з яких змінив правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 , не повернув справу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, тобто допустив суттєві протиріччя, які, у даному випадку, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначалось вище, в протоколі №402/04-36-24-10 від 14.12.2021 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-4 КУпАП.

В той же час, вказаний протокол не містить посилань на вчинення даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Крім того, до матеріали справи про адміністративне правопорушення не долучено документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП протягом року та на неї накладалось адміністративне стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не містить обов`язкового елементу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 знайшли своє повне підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-4 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун