Справа № 587/1769/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РУП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вири Білопільського району, Сумської області, повара ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та мешкаючої АДРЕСА_1 ,паспорт НОМЕР_1 виданий Сумським РС УДМС України в Сумській області 21.05.2016 року,
за ч. 3 ст. 184 КУпАП,-
04.11.2022 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 769561 від 01.11.2022 року встановлено, що 01.11.2022 року близько 15-00 години за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання обов`язків по вихованню підопічного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відносно опікуна вчинив домашнє насильство, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в ході чого висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, штовхав, чим своїми діями завдав психологічного болю здоров`ю опікуна.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 суду не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних