Справа № 183/2841/22
№ 3/183/1647/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Єреван, Вірменія, працюючого начальником відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад виконавчого апарату Новомосковської районної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 розпорядженням Голови Новомосковської районної ради «Про призначення ОСОБА_1 » від 15.03.2021 року №31-к призначено на посаду начальника відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад виконавчого апарату районної ради з 16.03.2021 року та присвоєно 13 ранг VI категорії посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень п.п «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

Національним агентством з питань запобігання корупції проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , начальником відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад виконавчого апарату районної ради до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 24.03.2021 року.

За результатами перевірки встановлено, що суб`єкт декларування ОСОБА_1 за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_2 при складенні та поданні декларації зазначив такі недостовірні відомості:

-не зазначив відомості про нежитлове приміщення ( АДРЕСА_3 , приміщення 6,15,1), загальною площею 219,4 м2, дата набуття права - 30.07.2017 року, яке відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить йому на праві спільної часткової власності. Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.03.2017 року, стороною якого є суб`єкт декларування, продаж зазначеного приміщення вчинено за домовленістю сторін в розмірі 40 100,00 гривень. При цьому, суб`єкт декларування придбав свою частку нежитлового приміщення за 20 500,00 гривень.Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 20 500,00 гривень.

Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 20 500,00 грн., чим порушив п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції»;

-зазначив про розмір отриманого ним доходу від надання майна в оренду від AT «Дніпрогаз», вказавши 1 310 608,00 грн. Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у 2020 році суб`єкт декларування отримав дохід у сумі 1 310 606,29 грн.Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 1,71 гривень;

-не зазначив відомостей про дохід, отриманий від продажу транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2012 р.в. в розмірі 500 000,00 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу д 01.10.2020 №6530/20/002660, стороною якого є суб`єкт декларування, він продав транспортний засіб за ціною в розмірі 500 000,00 гривень. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 500 000,00 грн.

Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 11 декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 500 001,71 грн., чим порушив п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції»;

-не зазначив відомостей про свій грошовий актив у вигляді коштів, розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк», у розмірі 36,88 грн., який відповідно до копії виписки по банківських рахунках, наданої суб`єктом декларування, був наявний у нього на кінець звітного періоду, вказавши при цьому відомості про інші грошові активи, вартість яких перевищує 50 прожиткових мінімумів. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 36,88 гривень.

ОСОБА_1 при подачі декларації підтвердив достовірність вказаних відомостей, правом подавати виправлену декларацію не скористався.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для притягнення суб`єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації за 2020 рік, поданій 24.03.2021, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на 01.01.2021 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року становив 2 270,00 грн.

Викладене свідчить, що суб`єкт декларування подав недостовірні відомості у декларації на загальну суму 520 088,59 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2020 рік, чим порушив пп. 2, 7, 8 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції».

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, зазначив, що не заперечує фактів викладених у протоколі щодо ненадання відомостей у декларації за 2020 рік, однак просив провадження по справі відносно нього закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Радільчук Н.І. в судовому засіданні надала клопотання про закриття адміністративного провадження, мотивоване тим, що як у висновку НАЗК щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 10.12.2021 року, так і у довідці НАЗК за № 877/21 від 09.12.2021 року, зазначено що відносно ОСОБА_1 було здійснено повну перевірку декларації, поданої 24.03.2021 року в період з 26.07.2021 року по 22.11.2021 рік.

Матеріали НАЗК отримані Національною поліцією України ДРСР 14.12.2021 року та направленні до Управлінням стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР, які, в свою чергу, отримали їх 16.12.2021 року. 01.02.2022 року оперуповноваженим УСР в Дніпропетровській області ДСР отримано пояснення від ОСОБА_1 .

В Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 зареєстровано 16.06.2022 року, а провадження у даній справі було призупинено 25.07.2022 року.

Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону вважає, що моментом виявлення порушення, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особами чи органом державної влади. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення є окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

Таким чином, не може погодитись з твердженням у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу 27.05.2022 року, оскільки на момент його складання зібрані необхідні докази.

Крім того, в протоколі не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення і даний факт є встановленим Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2022 року.Вважає, що на момент розгляду адміністративного матеріалу судом, а саме, 19.09.2022 року, строк для накладення адміністративного стягнення закінчився, а тому просила закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання захисника, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами. Крім того додав, що місце скоєння адміністративного правопорушення зазначено в матеріалах справи. При цьому, надав висновок в якому зазначено, що рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 20.08.2021 року № 539/21 затверджено «Порядок відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій».

У п.1 вказаного Порядку зазначено, що цей Порядок визначає процедуру перевірки державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, а також юридичними особами публічного права (органами, в яких працює (працював або входить чи входив до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності) суб`єкт декларування (далі - відповідний орган)) факту подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), згідно із Законом України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), та повідомлення відповідним органом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентства) про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.01.2021 року № 26/21 затверджено «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядок). У розділу ІІІ Порядку передбачено підстави та порядок проведення повної перевірки декларацій уповноваженими працівниками НАЗК. Складовими предмета повної перевірки декларації є: з`ясування достовірності задекларованих відомостей; з`ясування точності оцінки задекларованих активів; перевірка на наявність конфлікту інтересів; перевірка на наявність ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів. Разом з тим, для встановлення факту несвоєчасної подачі декларації не має необхідності проводити повну перевірку. Достатньо опрацювати інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет на офіційному сайті НАЗК та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. Таким чином, факт несвоєчасного подання декларації встановлюється посадовими особами Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, з наступних підстав. Так, відповідно до п.2,3 ч.1 ст. 23 «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Разом з тим, відповідно до розділу І Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого Наказом Голови Національної поліції № 1077 від 23.10.2019 року (далі Положення), Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі ДСР, Департамент) є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України. Згідно з ч. 1, ч.1 п. 3 розділу ІІ Положення, основними завданнями Департаменту є боротьба з організованою злочинністю, злочинністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, протидії корупції, захисту прав і свобод людини і громадянина та об`єктів права власності від протиправних посягань, протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 25, 26, 27 ч. 1 розділу IІІ Положення, працівники Департаменту відповідно до покладених на них завдань: здійснюють моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»; здійснюють збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснюють складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. З системного аналізу вказаних положень Закону України «Про запобігання корупції», положень КУпАП, а також Положення про Департамент слідує, що посадові особи Департаменту, відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», як спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на підставі отриманих матеріалів складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку. Разом з тим повідомляє, що на офіційному сайті НАЗК https://nazk.gov.ua/uk/novyny/zakon-zvuzyv-kolo-osib-stosovno-yakyh-nazk-maye-pravo-skladaty-adminprotokoly-pro-pravoporushennya-pov-yazani-z-koruptsiyeyu/ розміщена інформація щодо розмежування повноважень зі складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, між уповноваженими посадовими особами Національного агентства та уповноваженими посадовими особами Національної поліції України. Так, 18 жовтня 2019 року Законом № 140 внесено зміни до КУпАП, зокрема, в частині визначення осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Відтепер уповноважені особи Національного агентства мають право складати адміністративні протоколи лише стосовно осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Під такими службовими особами розуміють зазначених у примітці до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції». Повідомлення про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, стосовно інших осіб мають направлятися до Національної поліції України. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 , будучи начальником відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування ОТГ Новомосковської районної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом декларування, подав недостовірні відомості у декларації на загальну суму 520 088,59 грн., що становить розмір від 100 до 500 грн. для працездатних осіб встановлених на дату подання декларації за 2020 рік, чим порушив пп.. 2, 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

Датою виявлення правопорушення просив вважати дату складання протоколу тобто 27.05.2022 року.

Отже вважає, що матеріалами справи вину ОСОБА_1 , який в порушення вимог п.п. 2, 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» подав недостовірні відомості у декларації на загальну суму 520 088,59 грн., за 2020 рік, чим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), доведено у повному обсязі, а тому протокол підтримав у повному обсязі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що особа яка притягується до адміністративної корупційної відповідальності визнала свою провину, вважає за доцільне застосувати ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Судом безпосередньо досліджено надані до матеріалів справи докази: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією; обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 10.12.2021 року, відповідно до якого за результатами повної перевірки декларації за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , начальником відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад виконавчого апарату районної ради, встановлено, що у діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП; довідку № 877/21 про результати проведення повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , начальником відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад виконавчого апарату районної ради; роздруківку щорічної декларації за 2020 рік про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру ОСОБА_1 ; протокол автоматизованого розподілу «Повна перевірка декларацій»; лист Національного агентства з питань запобігання корупції № 433-01/88069-21 від 01.11.2021 року з додатками; письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.02.2022 року в яких зазначено, що він працює на посаді начальника відділу з питань взаємодії з органами місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад виконавчого апарату Новомосковського районної ради Дніпропетровської області з 10.02.2021 року, з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції ознайомлений», відомості у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» про частку нежитлового приміщення (м. Дніпро, вул. Троїцька, 3б, приміщення 6,15,1) загальною площею 219,4 м2, яке належить йому на праві спільної часткової власності не зазначив помилково, так як забув, також забув зазначити відомості про дохід від продажу транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2012 р.в. в розмірі 500 000,00 грн. у розділі 11 «Доходи у тому числі подарунки» декларації;рапорт оперуповноваженого Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України від 17.07.2020 року з матеріалами, якими визначаються повноваження Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції, а саме: листами Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.02.2019 року та від 21.03.2019 року, листом Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної Ради України від 11.09.2018 року № 04-18/10-1584, листом Генеральної прокуратури України від 18.04.2019 року № 05/09/2-290вих.-171 окв-19 України до керівників регіональних прокуратур, наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17 "Про затвердження положень про структурні (відокремлені) підрозділи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України"; Положенням про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, листом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 20.07.2020 № 335/55/103/01-2020.

Вислухавши прокурора, ОСОБА_1 , захисника Радільчук Н.І., дослідивши письмові матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу, суд вважає зазначити наступне.

Ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» містить визначення правопорушення, пов`язаного з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Склад правопорушення за ст. 172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, подала відповідну декларацію та подавала щорічні декларації, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій, ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог про фінансовий контроль і, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, не міг не розуміти, що стосовно нього застосовуються вимоги щодо фінансового контролю.

Таким чином, з досліджених доказів слідує, що у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних перешкод для подання достовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Отже винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність чи невинність особи в інкримінованому їй правопорушенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а саме, подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Водночас, приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 38 КУпАП (в редакції яка діяла на момент вчинення вказаного діяння 24.03.2021 року), яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, суд приходить до висновку, що вказаний строк на момент надходження та розгляду справи закінчився, оскільки згідно документів доданих до зазначеного протоколу вбачається, що вищевказане правопорушення виявлено 10.12.2021 року, що підтверджується Обґрунтованим висновком щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, підписаний та погоджений уповноваженими особами Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с.14-17), який направлено до органів Національної поліції 13.12.2021 року та отримано 14.12.2021 року, а безпосередньо Департаментом з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції зазначені матеріали перевірки з висновком про виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією на 109 арк. були отримані 16.12.2021 року, що підтверджується відповідним штрих-кодом вхідної кореспонденції (а.с.12).

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до абзацу 2 п.16 постанови ВСУ № 13 від 25.05.98 «Про практику розгляду судами правопорушень, пов`язаних з корупцією» несвоєчасним складанням протоколу слід вважати не складання його протягом строків, передбачених ст.38 КУпАП, які мають обчислюватися з моменту виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про нього, справи про адміністративне корупційне правопорушення може бути розпочате лише за наявності відповідних приводів і підстав. Законними приводами для порушення адміністративного провадження можуть бути: заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, громадян; повідомлення, опубліковані у пресі; безпосереднє виявлення суб`єктом уповноваженим для складання ознак корупційного правопорушення. Моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). Тобто моментом виявлення вважається перше (за часом отримання) надходження такого повідомлення до уповноваженого (органу чи особи).

Таким чином, з моменту отримання інформації Національним агентством, як державної влади у сфері запобігання корупції, якому стало відомо про можливе порушення ним вимог ст. 28 Закону, саме з 10.12.2020 року починається початок строку. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією, є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення окрема подія, яка передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Таким чином, строк притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 сплив 10.06.2022 року, в той час, як протокол про адміністративне правопорушення надійшов до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 16.06.2022 року, тобто поза межами строків, встановлених КУпАП.

У відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

А тому, виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 38, 172-7, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.В. Березюк