Справа № 141/294/22
Провадження № 33/801/875/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Більчука О.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214981, 17 червня 2022 року о 19 год 00 хв на а/д Р-17, сполученням Біла Церква-Липовець-Гуменне водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes - Benz Vito 115 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві на керування транспортними засобами постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 березня 2021 року (ВП № 49987576). Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що апеляційна скарга подана в строк передбачений КУпАП.

В апеляційній скарзі, посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, зазначив, що у нього був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення. Просив постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята 11 серпня 2022 року, яку 22 серпня 2022 року оскаржив в апеляційному порядку адвокат Більчук О.О.

Проте, постановою Вінницького апеляційного суду від 30 серпня 2022 року його апеляційну скаргу від 17 серпня 2022 року було повернуто в зв`язку з ненаданням витягу із договору про надання ОСОБА_1 правової допомоги із зазначенням повноважень адвоката Більчука О.О.

В подальшому, 05 вересня 2022 року адвокат Більчук О.О. подав вдруге апеляційну скаргу на постанову суду від 11 серпня 2022 року, проте постановою Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2022 року в задоволенні клопотання адвоката Більчука О.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року відмовлено.

04 жовтня 2022 року правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що повертаючи в перше апеляційну скаргу, апеляційний суд не звернув уваги, що до скарги був доданий ордер адвоката Більчука О.О., в якому зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції зазначив про те, що не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не надано доказів, які б свідчили про скасування вказаного обмеження у праві керування транспортними засобами до складання адміністративного протоколу.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Однак, будь-які докази про наявність у діях ОСОБА_1 умислу у керуванні ним транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права, матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 березня 2021 року (ВП № 49987576) ОСОБА_1 обмежено у праві на керування транспортними засобами.

Разом з тим, вказані матеріали не містять такої постанови державної виконавчої служби, а також не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови.

Згідно до вимог п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймає посаду водія на ПрАТ «СК «Саламандра» (а.с.11 12) і це є його єдиним джерелом доходу.

Також, в матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_2 (стягувача) від 24 червня 2022 року, відповідно до якої остання просить скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 05 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 49987576, як таку, що суперечить п.1 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Наявність даної постанови перешкоджає боржнику сплачувати заборгованість.

Згідно постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами була постановлена органом державної виконавчої служби 27 липня 2022 року та згідно якої заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 27 липня 2022 року відсутня.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений про прийняте щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять, а, навпаки, підтверджуються доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про встановлення щодо нього таких обмежень, а тому в його діях відсутня така обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, як суб`єктивна сторона, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун