Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/215/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда області від 23 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., а також стягнуто з нього судовий збір в дохід держави в розмірі 496 грн. 20 коп.,

за участю:

захисника Пушкарьова Д.Є.,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда області від 23 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за те, що він 07.06.2022 року о 12 год. 22 хв. на перехресті вул.Братиславської та вул.Миколи Левитського у м.Кропивницькому, керуючи транспортним засобом «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був не уважним, під час повороту ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин опинився на смузі зустрічного руху, не дотримався безпечного інтервалу, унаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 13.1, 10.5 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. У наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати у повному обсязі та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми низки пунктів Правил дорожнього руху, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та про наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та ДТП.

Зокрема вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про порушення ним вимог п.п. 2.3.б, 10.5 та 13.1 Правил дорожнього руху.

З оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що нібито він при здійсненні повороту ліворуч на перехресті вулиць Миколи Левицького та Братиславської опинився на смузі зустрічного руху, де не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем потерпілого, який в цей час виконував поворот праворуч.

При цьому суд зазначив, що нібито він (апелянт) за відсутності дорожньої розмітки повинен був провести умовну поздовжню лінію посередині звуженої через облаштування блокпосту дороги і половину її, розташовану ліворуч, вважати, смугою зустрічного руху, виїзд на яку заборонено.

Такий висновок суду є помилковим, з огляду на те, що наведений судом алгоритм дій на дорозі за даної дорожньої обстановки ані Правилами дорожнього руху, ані нормами іншого чинного в Україні нормативно-правого акту не передбачений.

Більш того, судом взагалі залишено поза увагою той факт, що ДТП мала місце на перехресті нерівнозначних доріг, де він рухався по головній дорозі, а потерпілий - по другорядній.

Він зазначав у своїх письмових поясненнях, що рухався по вулиці Миколи Левицького від Ковалівського парку в напрямку мікрорайону Новомиколаївка. Проїхавши під аркою під залізничним мостом, рухався вверх в напрямку перехрестя вулиці Миколи Левицького з вулицею Братиславською, на якому мав намір повернути ліворуч на вулицю Братиславську. Оскільки, проїзна частина вулиці Миколи Левицького в тому місці в попутному напрямку має дві полоси руху, він завчасно зайняв ліву полосу та увімкнув лівий показник повороту. Безпосередньо переді мною аналогічний маневр повороту ліворуч мав намір здійснити водій іншого легкового автомобіля. Перехрестя вулиць Миколи Левицького та Братиславської є нерегульований, пріоритет його проїзду визначається дорожніми знаками пріоритету, згідно з якими вулиця Миколи Левицького є головною дорогою по відношенню до вулиці Братиславської. За таких обставин для здійснення маневру повороту ліворуч він зобов`язаний був дати дорогу лише тим автомобілям, які рухалися назустріч по вулиці Миколи Левицького. На момент під`їзду до перехрестя та проїзду через нього таких автомобілів не було, а відтак він мав пріоритет в проїзді перехрестя перед іншими автомобілями.

В ході здійснення маневру повороту ліворуч він побавив, що з вулиці Братиславської ліворуч від нього повз облаштований на зустрічній полосі руху блокпост на перехрестя без жодних сигналів повороту виїхав автомобіль ВАЗ 21099 синього кольору і, не зупиняючись на вимог знаку 2.1 «Дати дорогу», безпосередньо на перехресті в`їхав своєю лівою передньою частиною в ліву частину його автомобіля.

В якому саме напрямку мав намір проїхати перехрестя автомобіль ВАЗ 21099, він не зрозумів. Його водій стверджував, що він нібито повертав праворуч, хоча відповідний показник повороту при цьому у нього увімкнений не був, що вказує на те, що автомобіль їхав прямо, а його відхилення від траєкторії руху дещо вправо було лише намаганням уникнути зіткнення.

З його боку жодних порушень вимог Правил дорожнього руху при проїзді перехрестя допущено не було, оскільки проїзд перехрестя був здійснений ним за траєкторією, що в жодній точці не заходила на зустрічну полосу проїзної частини вулиці Братиславської, та проходила безпосередньо біля правого краю його полоси руху.

Апелянт вважає, що зіткнення його автомобіля та автомобіля ВАЗ 21099 сталося виключно з вини водія автомобіля ВАЗ 21099, який, по-перше, не врахував, що він здійснює об`їзд облаштованого на його смузі руху блокпосту з виїздом на зустрічну смугу руху вулиці Братиславської, що покладало на нього обов`язок дотримуватися вимог п.п. 13.3 та 13.4 Правил дорожнього руху, по-друге, не виконав вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» та не дав дорогу його автомобілю в межах перехрестя, по-третє, всупереч вимогам п. 16.3 Правил дорожнього руху виїхав на перехрестя до його проїзду автомобілями, яким він зобов`язаний надати перевагу в русі.

Окремо зазначає і те, що суд першої інстанції обґрунтував свою постанову прямим посиланням, як на доказ його вини, на складену працівниками патрульної поліції схему ДТП, і зокрема на вказані у ній певні заміри відстаней.

При цьому суд не звернув уваги на надані його захисником докази того, що ця схема не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, оскільки всупереч положенням п. 1.1 Розділу IX «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» не підписана ним, як учасником ДТП за відсутності зазначення про те, що він від такого підписання відмовлявся.

В судовому засіданні захисник надав суду копію його заяви від 07.06.2022 р. на адресу Начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції щодо невідповідності складеної його підлеглими схеми ДТП реальній дорожній обстановці на момент ДТП і. зокрема, щодо невірного зазначення на схемі положення автомобілів на дорозі в момент ДТП, а також їх взаємного розташування по відношенню один до одного. Також до схеми було внесено відомості про певні відстані, виміряні без його участі та без участі іншого учасника ДТП, без можливості їх перевірки.

Безпосередньо на місці ДТП, коли він висловив інспектору наведені зауваження та вказав, що бажає їх відобразити у самій схемі або в протоколі, інспектор в реалізації такого права відмовив з посиланням на те, що це нібито чимось не передбачено. Більш того, він також відмовив і в наданні копії цієї схеми через начебто відмову від її підписання, що безумовно є неправдою, оскільки, він від підписання цього документу не відмовлявся, а лише хотів зробити зауваження. Зі схемою ДТП він зміг ознайомитися через свого захисника лише в матеріалах справи в суді.

За таких обставин суд першої інстанції не мав підстав брати до уваги наявну в матеріалах справи схему ДТП, як джерело правдивих даних щодо реальних обставин ДТП.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Пушкарьова Д.Є. в підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056361 від 07.06.2022 року убачається, що водій ОСОБА_1 07.06.2022 року о 12 год. 22 хв. на перехресті вул.Братиславської та вул.М.Левитського у м.Кропивницькому, керуючи транспортним засобом «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був не уважним, під час повороту ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин опинився на смузі зустрічного руху, не дотримався безпечного інтервалу, унаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 13.1, 10.5 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 , наданих 07.06.2022 безпосередньо на місці події, які містяться в матеріалах справи, він зазначив, що рухався на автомобілі «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , повертав на перехресті вул. Колгоспна/ Братиславська з головної дороги. В цей час у його автомобіль в`їхав автомобіль «Лада» д.н.з НОМЕР_3 . В наслідок чого його автомобіль отримав пошкодження.

Згідно пояснень потерпілого ОСОБА_2 , також наданих ним письмово на місці події 07.06.2022, він, керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з НОМЕР_3 , повертав праворуч з вул. Братиславської на вул. Левицького був підрізаний автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 . Своєї вини не вбачає, оскільки інший автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до схеми місця ДТП від 07.06.2022 до протоколу ААБ № 056361, убачається, що ширина проїзної частини вул. Братиславської становить 16,8 м. Місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на зустрічній смузі руху по напрямку руху т/з «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 . В той же час т/з ВАЗ 21099 д.н.з НОМЕР_3 зафіксований у своїй смузі по напрямку руху. Тобто, з даної схеми видно, що контактування транспортних засобів відбулося фактично на середині проїзної частини руху автомобіля ВАЗ 21099. Отже, пояснення водія ОСОБА_1 , що він мав перевагу у проїзді перехрестя не спростовують висновки районного суду, оскільки водій ОСОБА_1 хоча і мав пріоритет у проїзді перехрестя перед іншими автомобілями, проте здійснив його за траєкторією, яка перетинала зустрічну смугу руху проїзної частини на самому перехресті вул. Братиславської, чим не дотримався безпечного інтервалу при повороті ліворуч та опинився на смузі зустрічного руху.

Вказана обставина підтверджується і відеозаписом, з якого убачається, що після контактування транспортних засобів водій ОСОБА_1 змінив напрямок руху автомобіля значно правіше безпосередньо на самому перехресті. Тобто, схема місця ДТП та відеозапис підтверджують те, що водієм ОСОБА_1 під час вибору траєкторії руху транспортного засобу під час повороту ліворуч не дотримано безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Також, у даній схемі ДТП відсутні дані про те, що водій автомобіля «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 виявивши небезпеку для руху застосував екстрене гальмування для уникнення дорожньої - транспортної пригоди.

За змістом підпункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 10.5 ПДР України поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 під час повороту ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин був не уважним, опинився на смузі зустрічного руху, не дотримався безпечного інтервалу, унаслідок чого допустив зіткнення з транспортним, апеляційний суд вважає, що районний суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3б, 13.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з НОМЕР_3 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056361від 07.06.2022 року; копією посвідчення водія; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; відеозаписом події, які суд першої інстанції в повній мірі дослідив та проаналізував, дав їм належну оцінку, а тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта, що інший учасник ДТП не дотримався вимог ПДР України та не надав йому перевагу у русі, оскільки знаходився на другорядній дорозі, у даній справі не мають правового значення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не спростовують факту порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3б, 13.1, 10.5 Правил дорожнього руху з огляду зокрема на те, що при належному виконанні повороту ліворуч на перехресті та вибору безпечної траєкторії руху при перетинанні перехрестя водієм ОСОБА_1 виключало можливість контактування транспортних засобів.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про недопустимість як доказу схеми місця ДТП в наслідок того, що схема не підписана ним в наслідок відмови поліцейських внести до неї зауваження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки це не перешкоджало йому зазначити про ці обставини у протоколі чи/або у своїх письмових поясненнях. Проте, безпосередньо на місці пригоди ОСОБА_1 про вказану обставину не вказував. Зокрема, протокол не містить жодних скарг при оформленні протоколу чи написанні письмових пояснень. Водночас, вказана схема ДПМ містить фактичні дані та мають значення для правильного вирішення справи та узгоджується з іншими доказами у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд уважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, яким дана належна правова оцінка.

Будь-яких процесуальних порушень, допущених суддею районного суду, під час розгляду даної справи, апеляційний суд не вбачає, достатніх та законних підстав для скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2022 року, стосовно ОСОБА_1 не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда області від 23 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко