ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 671/19/22

Провадження № 33/4820/275/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Журбіцького В.О., захисника Флиса В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Флиса В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

За постановою місцевого суду, 7 грудня 2021 року о 22 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), в с. Бальківці Волочиського району, по вул. Огородня, 43, керував автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер та в медичному закладі відмовився.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Флис О.О. просить оскаржувану постанову скасувати, провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, оскільки суд не з`ясував всі обставини справи.

Звертає увагу на те, що відеозапис події датований іншою датою, ніж це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, висновок лікаря також датований іншою датою, ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, що дає підстави вважати такі докази недопустимими.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини і не узгоджується з іншими доказами у справі, на думку апелянта, відсутні докази вини ОСОБА_1 і провадження у справі слід закрити.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Флиса В.В., на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №165337 від 17.12.2021 року вбачається, що 17.12.2021 року о 22 год. 00 хв. в с.Бальківці, по вул.Огородня,43, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер, та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З даних висновку №145 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 17.12.2021 року о 23 год. 15 хв. був оглянутий черговим лікарем ОСОБА_2 в КНП «Волочиська БЛ» приймальне відділення та відмовився від проведення експертизи, що засвідчено підписом чергового лікаря та печаткою лікаря(а.с.3).

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Флис В.В., підтримавши апеляційну скаргу, пояснив, що його підзахисний не заперечує факт керування транспортним засобом та місце. Дати і час не пам`ятає, підтримує доводи апеляційної скарги.

З переглянутого відеозапису в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що транспортний засіб, за яким рухався службовий автомобіль поліцейських, зупинився. Працівники поліції, під час спілкування з водієм, просять надати посвідчення водія та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, оскільки у нього явні ознаки сп`яніння. Згодом, на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти такий огляд на місці зупинки ОСОБА_1 вказує їм, щоб спочатку вони пройшли такий огляд, заперечує отримання ним посвідчення водія та керування автомобілем, поводить себе зухвало, погрожує в бік працівників поліції. В приміщенні лікарні поведінка ОСОБА_1 підтверджує відсутність у нього наміру пройти огляд на стан сп`яніння (неодноразово неправильно продуває спеціальний технічний прилад не продуває з достатньою силою, перериває подих, тощо, посилається на можливу хворобу легень), що було вірно розцінено лікарем як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата не відповідає даті на відеозапису, не заслуговують на увагу, оскільки такі розбіжності не спростовують вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Посилання апелянта на те, що висновок лікаря датований іншою датою, ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, є безпідставними, та розцінюються судом як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини і не узгоджується з іншими доказами у справі, є надуманими, так як всі докази судом першої інстанції досліджувалися, апеляційним судом перевірялися, і в сукупності, такі докази доповнюють один одного та підтверджують зміст протоколу про адміністративне правопрушщення.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша