П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,-

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 404460 від 23.09.2022 р., 15.09.2022 р., о 18:00 год. гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 скоїв психологічне насилля в сім`ї, яке виражалось в образах та погрозах фізичною розправою відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що сварка з колишньою дружиною ОСОБА_2 виникла з її ініціативи, а пояснення від його імені, написане працівником поліції, підписав не прочитавши.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП та в ньому має бути зазначено, в тому числі: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно п.9,11,15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої 06.11.2015 року Наказом МВС України за № 1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства внутрішніх справ за № 243 від 17.03.2017 року та № 690 від 04.08.2017 року (далі- Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, і визначаються межі судового розгляду по справі, тобто питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені ч.1 цієї статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із вказаних порушень.

Однак, при складенні протоколу посадовою особою порушені вимоги ст.256 КУпАП, оскільки об`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 належним чином не конкретизована, зокрема при викладенні суті адміністративного правопорушення посадовою особою не зазначено, що ОСОБА_1 протягом року було вже було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, в протоколі посадовою особою не зазначено в чому саме полягали образи потерпілої ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 , а також не вказано чи була завдана діями останнього шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , і якщо так, то яка саме, хоча це є обов`язковим елементом об`єктивної сторони вказаного правопорушення, яка у цій частині при складенні протоколу посадовою особою належним чином також не встановлена,а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену у протоколі.

Вказане відповідає практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права в Україні, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, в суді ОСОБА_1 факт вчинення ним дій психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини заперечує, а достатніх та допустимих доказів на спростування цих його тверджень, окрім пояснень потерпілої, що є недостатнім, оскільки вона є заявником по справі, матеріали справи не містять.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи (а.с.6) суддя також не приймає у якості допустимого доказу по справі, оскільки надання таких пояснень є його правом, а в суді ОСОБА_1 свою винуватість заперечує.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

Таким чином, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 при складанні протоколу належним чином не конкретизована, достатніх та допустимих доказів на підтвердження його винної поведінки не надано, то його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, а відтак , в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова