Справа № 163/520/22 Провадження №33/802/389/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Хитрика Р.О., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Деркача В.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області 23 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 квітня 2022 року о 14 год. 49 хв. на 500 км + 800 м автодороги М-07 на вул. Дорожній в с. Римачі, Ковельського району, Волинської області керував автомобілем марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність та необґрунтованість, у тому числі, через порушення права на захист. Зазначає, що розгляд справи відбувся без його участі та захисника, тоді як останній повідомляв суд у належний процесуальний спосіб про неможливість прибуття до суду, що є самостійною та безумовною підставою для скасування постанови судді. Вказує на відсутність доказів того, що поліцейські зупиняли транспортний засіб під його керуванням. Сам протокол складений ще до направлення ОСОБА_1 на огляд, а при відтворенні долученого до нього ж відеозапису убачається, що автомобіль марки «Вольво» перебуває на території автозаправної станції без ввімкненого двигуна, тобто в русі не перебуває. У зв`язку із цим. просить постанову судді скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Деркача В.К., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так за змістом постанови судді від 23 червня 2022 року вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , направленнями на огляд з актами огляду, відеозаписом події.

Змістом письмових пояснень ОСОБА_2 стверджується, що у 19 квітня 2022 року у нього виник конфлікт із водієм іншого транспортного засобу. Він же зазначає про те, що позаду нього був припаркований автомобіль марки «Вольво» червоного кольору, водій якого, зі слів колег, перебував в стані алкогольного сп`яніння. До свідків залучає: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Письмові пояснення останніх у матеріалах справи відсутні.

Зазначений вище свідок тричі викликався до апеляційного суду для дачі пояснень щодо обставин даної події, проте в судові засідання не з`явився без поважних на це причин, у зв`язку із чим, його двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

При відтворенні долучених до протоколу відеозаписів події, що мала місце 19 квітня 2022 року убачається, що транспортний засіб марки «Вольво» червоного кольору з напівпричіпом перебуває на території автозаправної станції, не перебуваючи в русі, з вимкненим двигуном.

Сам ОСОБА_1 , як у поданій апеляційній скарзі так і в суді апеляційної інстанції, надаючи пояснення по справі, категорично заперечив факт керування автомобілем.

Тоді як диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за факт керування транспортним засобом.

Відтак, матеріали справи не містять доказів в підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у означеному випадку перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, як це вимагається диспозицією вказаної вище статті, а висновок суду про винуватість першого у вчиненні даного адміністративного правопорушення, є таким, що не відповідає вимогам закону.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому, окрім протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який у означеному випадку, не може бути визнаний належним доказом по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя