КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/889/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. 00 коп. судового збору.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції від 22.12.2021 року, 10 листопада 2021 року о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, 105, керував транспортним засобом «OPEL Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер ARLM 0298», тест № 312, результат 1.66% проміле.

Тим самим водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9-А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 , зазначає, що посилання поліцейських та суду першої інстанції, про те, що він керував транспортним станом в стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсним обставинам та матеріалам справи, оскільки на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, зафіксовано лише факт спілкування поліцейських з ним та іншими громадянами та те, що транспортний засіб перебуває в нерухомому стані. Також апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на тому, що під час складання адміністративних матеріалів він заявляв про те, що не вживав алкоголю та не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не погоджувався з результатом «1,66 проміле», який вказаний в чекові алкотестера.

У відповідності з вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, а також інших осіб, які беруть участь в провадженні у справі про адміністративні правопорушення не перешкоджає розгляду справи, крім випадків коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки, ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 10.02.2022 року не з`явився, про час та місце розгляду справи Київським апеляційним судом повідомлялись належним чином, про що є дані в матеріалах справи, відомостей про причини неявки або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому Київський апеляційний суд, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка. Суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050583 від 10.11.2021 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с. 4), результатом огляду за допомогою приладу «Драгер» від 10.11.2021 року, рапортом працівника поліції та відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції (а.с. 6), розписка ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом НОМЕР_1 до повного протверезіння(а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050583 від 10.11.2021 року (а.с. 1), згідно якого 10 листопада 2021 року о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, 105, керував транспортним засобом «OPEL Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер ARLM 0298», тест № 312, результат 1.66% проміле алкоголю, тим самим водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9-А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.1); результатом огляду за допомогою приладу «Драгер» від 10.11.2021 року, рапортом працівника поліціїта відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції (а.с. 6) та розпискою ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом НОМЕР_1 до повного протверезіння(а.с. 5).

Крім того, з матеріалів вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом роздруківки приладу`Драгер", акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколу, які останній підписав, жодних застережень щодо їх складання, процедури проведення огляду на стан сп`яніння та заперечень щодо результатів такого огляду не мав. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що що дійсно 10 листопада 2021 року після вживання алкогольних напоїа керував транспортним засобом.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" у присутності свідків, його ознайомлення з результатами огляду.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо його незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, а саме у рапорті поліцейського, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля та саме він керував транспортним засобом (а.с.6) та розпискою ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом НОМЕР_1 до повного протверезіння(а.с. 5).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом

Будь-яких доказів на спростування викладених у постанові суду першої інстанції, обставин матеріали справи не містять

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2021 рокущодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Є.М. Суханова