Провадження № 33/812/113/22 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Губницький Д. Г.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю:

секретаря Ковальського Є. В.,

особи, відносно якої

провадження у справі закрито ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представників потерпілого Косенчука С. І., Савицької О. Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 липня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ,

провадження за адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Приймаючи рішення про закриття провадження, суд у своєї постанові від 19 липня 2022 року зазначив, що у відношенні ОСОБА_1 складено протокол від 23 листопада 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, за обставинами якого: 23 листопада 2021 року о 7.45 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Kuga», номерний знак НОМЕР_1 , і рухався у місті Миколаєві, де на перехресті проспекту Миру та проспекту Богоявленському з круговим рухом, в порушення пунктів 2.3 «б», 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та при з`їзді з кола вчинив зіткнення з автомобілем «БАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався також по колу, внаслідок чого завдав автомобілям механічні пошкодження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Не погодившись з такою постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Апелянт зазначав, що ухвалюючи оспорене судове рішення, суд невірно оцінив докази у справі, надав перевагу одних доказів над іншими, та не врахував, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням ним пунктів 2.3 «Б», 13.1 ПДР України.

Не враховано судом, що зіткнення автомобілів відбулося за межами кола, що не враховано і спеціалістом при наданні висновку, та свідчить про те, що водій ОСОБА_1 здійснив фактично обгін автобуса за межами кругового руху.

Перевіривши наведені в апеляційної скарзі доводи, письмові пояснення ОСОБА_1 , заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представниці Жосан В. М. на підтримку доводів скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника ., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі.

За такого постанова, згідно до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 вменяється порушення пунктів 2.3 «б», 13.1 ПДР України, з огляду на які, він не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та при з`їзді з перехрестя проспекту Миру та проспекту Богоявленському у місті Миколаєві з круговим рухом, вчинив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з лівого боку по колу та вже з`їхав з цього перехрестя в напрямку вулиці Чкалова.

Вважаючи, що такі дії ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами, суд першої інстанції закрив провадження у справі за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, фактично встановив в діях потерпілого порушення інших пунктів ПДР України.

Ці висновки суду не відповідають встановленим судом апеляційної інстанції обставинах справи.

За положеннями пунктів 2.3 «б», 13.1 ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Водій залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки повинен дотримуватися безпечного інтервалу.

Так, за пунктами 13.1. 13.3 ПДР України визначено, що дотримання безпечного інтервалу водіями можливо під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду. Випередження це рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі. На дорогах, які мають дві і більше смуг руху в одному напрямку (не менше 2,75м), нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом (пункти 1.10, 11.2 ПДР України).

Аналіз наведених норм, які регулюють правила дорожнього руху, свідчить про те, що випередження одного автомобіля іншим з дотримання безпечного бокового інтервалу на дорогах, які мають дві смуги руху в одному напрямку, можливо лише в тому випадку, коли кожний з транспортних засобів рухається в попутному напрямку, але поряд по суміжній смузі руху.

З матеріалів справи, які зібрані представниками поліції, зокрема схеми ДТП, та наданої потерпілим відеозйомки, вбачається що обидва транспортних засобів рухалися по перехрестю з круговим рухом, автобус зліва, але трохи попереду, автомобіль зправа. Автобус потерпілого розпочав з`їзд з перехрестя в напрямку проспект Богоявленський вулиця Чкалова, в той час коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 маневру випередження автобусу не вчиняв. Але в той час, коли автобус своєю передньою частиною, вже виїхав з перехрестя з визначеним круговим рухом, внаслідок чого на відеофайлі з права від нього вбачається розмітка проспекту Богоявленського, яка розділяє смуги попутного руху в напрямку вулиці Чкалова, а зліва проїхав межу острівку безпеки, який розділяє смуги попутного та зворотного напрямку того ж самого проспекту Богоявленського, водій ОСОБА_3 здійснив об`їзд автобуса попереду поза межами перехрестя з круговим рухом,в тому числі не дотримавшись бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів за межами перехрестя з круговим рухом транспортних засобів, а автомобіль ОСОБА_3 зупинився на острівку безпеки.

За таких обставин висновки спеціаліста, які суд поклав в основу прийнятого судового рішення, є неспроможніми, так як ґрунтуються виключно на невірно встановленому місці зіткнення транспортних засобів, яке вірно визначено у схемі ДТП, що додана до протоколу, та узгоджується із відеозаписом, наданим потерпілим до суду апеляційної інстанції.

Самі пояснення ОСОБА_1 про наявність вини в діях іншого водія потерпілого ОСОБА_2 , що встановлено і судом першої інстанції, не відповідають, як даним, вказаним у схемі ДТП, яку обидва водія підписали без зауважень, так і іншим матеріалам адміністративної справи, та свідчать про те, що ОСОБА_1 намагався здійснити випередження- об`їзд автомобіля «БАЗ», який з`їхав з перехрестя з круговим рухом, внаслідок чого зіткнення транспортних засобів відбулося поза межами цього перехрестя.

Ці докази у сукупності судом першої інстанції не досліджувалися належним чином, внаслідок чого не оцінені за визначеним стандартом доказування «поза розумним сумнівом», за яким вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена працівниками поліції без виникнення жодних сумнівів.

Письмові пояснення ОСОБА_1 щодо наявності порушень інших пунктів ПДР України у діях потерпілого, що встановлено судом першої інстанції у постанові, яка оскаржується, не може бути предметом розгляду в межах складеного представниками поліції протоколу по відношенню до самого ОСОБА_1 та суперечить положенням статей 251, 280 КУпАП.

В той же час за сукупністю обставин справи, які встановлені під час її апеляційного перегляду, суд апеляційної Інстанції дійшов переконання, що особа, відносно якої закрито адміністративне провадження, є винною у вчиненні цього правопорушення та ці обставини виключають будь-якого іншого розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Відтак, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції, вважає встановленим, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Kuga», та рухаючись в одному напрямку з автобусом потерпілого в межах перехрестя з круговим рухом, але позаду, не був уважним, не стежив за зміною обстановки, та намагався випередити потерпілого, який вже здійснив з`їзд з цього перехрестя без дотримання будь-яких інтервалів руху.

Тому в діях водія ОСОБА_1 є порушення пунктів 2.3 «б» 13.1 ПДР України, які вірно визначені уповноваженими особами поліції при кваліфікації його дій за складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та в межах складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час на момент апеляційного перегляду сплили строки накладення адміністративного стягнення, визначені статтею 38 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі в частині накладення стягнення підлягає закриттю.

На підставі викладеного постанову суду першої інстанції про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та закрити провадження у справі в частині накладення стягнення за спливом строків, визначених статтею 38 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2022 року скасувати та ухвалите нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Провадження по справі в частині накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрити за спливом строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова