Провадження № 3/161/3309/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 173, 185 КУпАП -

В С Т А Н О В И Л А:

02.08.2022 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії АА № 158675 та серії ВАБ № 158676 від 27.07.2022 року, складені відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 158675 від 27.07.2022 року, ОСОБА_1 27.07.2022 року о 20:00, на прилеглій території до Волинської ОВА за адресою: м. Луцьк, Київський майдан, 9, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників НГ України, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 158676 від 27.07.2022 року, ОСОБА_1 27.07.2022 року о 20:05, на прилеглій території до Волинської ОВА за адресою: м. Луцьк, Київський майдан, 9, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не виконував вимогу припинити дрібне хуліганство і проявляти агресію при затриманні, чиним супротив, намагався вирватися, чим чинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У свою чергу, диспозиція ст. 185 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 173, 185 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано протокол про адміністративне затримання, рапорт полійцейського та постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, на переконання суду, візуальне спостереження за неправомірними діями осіб, яке фіксується шляхом написання відповідних рапортів працівниками органу Національної поліції, може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Однак, матеріали справи не містять відеофіксації обставин, які мали місце 27.07.2022 року о 20:00, на прилеглій території до Волинської ОВА за адресою: м. Луцьк, Київський майдан, 9, за участі ОСОБА_1 .

Відтак, суд не приймає до уваги рапорт головного сержанта НГ України Андрійчука В. від 27.07.2022 року, оскільки не вважає його достатнім та достовірним доказом.

У свою чергу, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 470217 від 27.07.2022 року свідчить виключно про наяність в діях ОСОБА_1 складу іншого правопорушення, однак не правопорушень за ст. ст. 173, 185 КУпАП.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути доказом вчинення адміністртавно-карного діяння.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Виходячи із наведеного, протоколи про адміністративне правопорушення, без надання будь-яких інших доказів, не можуть беззаперечно свідчити про факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованих їй правопорушень, а відтак і взятими до уваги для доведення її вини у вчиненому.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 27.07.2022 року о 20:00, на прилеглій території до Волинської ОВА за адресою: м. Луцьк, Київський майдан, 9, вичинив дрібне хуліганство та злісну непокору законній вимозі поліцейського.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185КУпАП.

Керуючисьст.ст. 173, 185, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.ст. 173, 185 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська