Справа № 348/523/22
Провадження № 33/4808/395/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Капака В.М. на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 14.03.2022 о 17 год. 35 хв. в м. Надвірна по вул. Січинського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Drager Аlcotest 6810" у присутності двох свідків: результат 1,16 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Капак В.М. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом невірно надано правову оцінку сукупності доказів та не повністю досліджено обставини справи, прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Вказує на те, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер просив направити його в медичний заклад для проведення відповідного огляду.

Зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є уривком запису, на якому відсутні дані того, що ОСОБА_1 просив направити його до медичного закладу для проходження огляду та відсутній момент складання направлення на огляд в медичний заклад.

Звертає увагу на те, що свідчення свідків є ідентичними, ніхто з них в судовому засіданні не допитувались, а матеріали справи не містять даних того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Апелянт зазначає, що згідно роздруківки приладу Драгер огляд ОСОБА_1 проведений о 17.39 год., а направлення на огляд в закладі охорони здоров`я видане о 17.38 год., тобто ще до продування приладу.

Наголошує на тому, що відеозаписи не містять даних того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду у медичному закладі. Отже, було порушено процедуру огляду, адже на вимогу ОСОБА_1 його не було направлено до медичного закладу.

Протокол про адміністративне правопорушення, на думку апелянта, не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, то слід прийти до висновку про відсутність в його діях складу правопорушення.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Капак В.М. не з`явились, хоча в установленому законом порядку були повідомлені про розгляд провадження.

При цьому, захисником адвокатом Капак В.М. було подано клопотання про розгляд провадження за його відсутності та просив врахувати, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і волонтером та задовольнити апеляційну скаргу.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства та усталеній судовій практиці, судове провадження за клопотанням особи, яка притягається до відповідальності або його захисника може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа за апеляційною скаргою захисника адвоката Капака В.М. знаходиться на розгляді в суді апеляційної інстанції з 23.06.2022 року, неодноразово призначалась до розгляду та відкладалась за клопотанням захисника.

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважав, що розгляд апеляційної скарги захисника адвоката Капак В.М. може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що захисник адвокат Капак В.М. вважає, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки останній не погодився із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння , який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та повинен був бути направлений для проходження огляду в медичний заклад.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №0362962 від 14.03.2022 року, водій ОСОБА_1 14.03.2022 о 17 год. 35 хв. в м. Надвірна по вул. Січинського, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Drager Аlcotest 6810" у присутності двох свідків: результат 1,16 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Надвірнянського РВП старшим лейтенантом поліції Цимбанюк Р.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням їх даних місця проживання та власноручними підписами.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи в Надвірнянському районному суді, про що свідчить його власноручний підпис.

В графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, в яких зазначив, що більше п`яним керувати не буде.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 під його підпис було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано відео з бодікамери поліцейського, письмові прояснення свідків, акт огляду, направлення до медичного закладу , чек Драгеру, акт огляду на стан сп`яніння та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію, про що свідчить його власноручний підпис.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що доводи захисника адвоката Капака В.М. щодо незаконності проведеного огляду на стан сп`яніння, недоведеності обвинувачення та відсутності складу правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager ARВН-0653 (а.с.1) тест №6257 в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 14.03.2022 року о 17 год. 39 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.16 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 1). На чеку приладу зазначено, що прилад, який проводився огляд ОСОБА_1 , пройшов калібрування04.10.2021 року.

До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7814 відповідно до якого воно чинне до 04.10.2022 року, і прилад Drager Alcotest 6810 ARВН-0653 відповідає вимогам до метрологічних характеристик (а.с.9).

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Огляд на визначення стану сп`яніння було проведено за допомогою приладу Драгер 6810, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 1.16 % проміле. В акті огляду зазначено, що огляд ОСОБА_1 було проведено за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням даних їх проживання та власноручними підписами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в Акті огляду на стан сп`яніння наявний підпис водія транспортного засобу ОСОБА_1 про згоду із отриманим позитивним результатом 1,16 % проміле, що свідчить про те, що твін повністю визнавав факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14.03.2022 року складеного о 17.38 год. у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння. А саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Зазначено, що результат огляду був позитивний, а саме: 1.16 % проміле, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ №032962.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, розбіжності в часі щодо складання акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія до медичного закладу свідчать про порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки вищевказана помилка носить суто технічний характер та не впливає на правову оцінку результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським.

Згідно рапорту інспектора СРПП Надвірнянського РВП старшого лейтенанта поліції Р.В. Цимбанюкого (а.с.3), 14.03.2022 року о 17 год. 35 хв. В м. Надвірна по вул.. Січинського було зупинено автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування із водієм у останнього були ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, після чого водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест Дагер 6810 у присутності двох свідків зі згоди водія. Водій пройшов відповідний огляд, результат огляду становив 1.16 % проміле.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Надвірнянського РВП про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 14.03.2022 року о 17.37 год. працівники поліції запросили їх бути присутніми в якості свідків і в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 1.16 % проміле, з чим ОСОБА_1 погодився в їхній присутності та від проходження огляду у медичному закладі відмовився, про що свідки засвідчили власноручними підписами. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, суд у постанові суду зазначив, що свідок ОСОБА_3 у судові засідання неодноразово не з`являвся, поштові відправлення повернулися на адресу суду через відсутність адресата за вказаною адресою.

Також судом зазначено, що свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, оскільки через стан здоров`я не може брати участь у судовому розгляді. Судом взято до уваги, що свідок вказав, що він зазначений в протоколі як свідок, а також що працівниками поліції відібрано у нього пояснення безпосередньо на місці вчинення порушення. Дані пояснення підтверджує і нічого нового додати не може. Відповідно до письмових пояснень цього свідка, йому запропонували бути присутнім при огляді на стан сп`яніння ОСОБА_1 , результат огляду 1,16 проміле, з оглядом ОСОБА_1 на місці погодився, від проходження огляду у медичному закладі відмовився.

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків в частині обставини проведення огляду на стан сп`яніння не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки останній не погодився із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та повинен був бути направлений для проходження огляду в медичний заклад.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувався із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, носить неповний характер, не свідчать про необхідність визнання вищевказаного доказу недопустимим.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що сторони судового розгляду надають відповідні докази в тому обсязі, який вони вважають достатнім для доведення обставин на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Водій ОСОБА_1 зі власної згоди та в присутності свідків продув прилад Драгер, результат якого становив 1.16 % проміле. На відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 повідомлено результат огляду 1.16 % проміле і те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння в присутності свідків.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано згоду ОСОБА_1 із результатом огляду, який на запитання працівника поліції повідомив, що згідний із результатом огляду, після чого останньому було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою технічного засобу Драгер, результат якого показав 1.16 проміле.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у ОСОБА_1 працівником поліції було з`ясовано чи згідний він із результатом огляду на визначення стану сп`яніння, на що останній погодився.

Таким чином, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції містяться відомості того, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 був ознайомлений із результатом проходження огляду 1,16 % проміле та його згоду із ним.

Зі змісту відеозапису вбачається, що жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи адвоката Капака В.М. стосовно того, що працівниками поліції було позбавлено ОСОБА_1 права не погодитись з результатом огляду та реалізувати його права як особи, що притягається до відповідальності, пройти відповідний огляд у медичному закладі.

Так, з відеозаписів вбачається, що працівник поліції запитував та встановлював у ОСОБА_1 його згоду на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та в присутності свідків, про його згоду із результатом проведеного огляду 1.16 % проміле, на що останній погодився із отриманим результатом огляду.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Наявність долучених відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу повністю погодився з встановленими результатами і не наполягав на проведенні огляду в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази

Обставини, які зафіксовані на відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, результат якого становив 1,16 проміле та після оголошення результату огляду повністю погодився із результатом огляду та не висловив бажання проїхати до медичного закладу для проходження повторного огляду на визначення стану сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає встановленим, що 14.03.2022 о 17 год. 35 хв. в м. Надвірна по вул. Січинського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Drager Аlcotest 6810" у присутності двох свідків: результат 1,16 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і волонтером, що підтверджується відповідними копіями документів, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, вищевказані обставини не впливають на правильність встановлених судом обставин та призначення адміністративного сп`яніння за вчинене правопорушення, яке призначено в мінімальних межах санкції закону, відповідає вимогам ст.23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Капака В.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв