ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/872/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/153/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2022р. серії ААБ №258226 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови 07 січня 2022 року о 20 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Крушельницької,14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21053» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510» (повірка до 27.09.2022), на табло якого висвітлено 1,21%о проміллє, однак водій із даним показником був незгідний, після чого огляд проводився в КНП ТОМЦСПЗ ТОР у лікаря нарколога та підтверджується висновком медзакладу №9 від 07.01.2022р. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2022р. серії ААБ №258226 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, не зважаючи на його письмове клопотання про відкладення розгляду справи, здійснив розгляд, чим порушив його право на захист, а саме не надав йому можливості подати всі докази. Вважає, що його дії не можуть кваліфікуватися за п.2.9а ПДР України, оскільки з результатом огляду алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився, а у медичному закладі лікар оголосив, що він відмовився від проходження повторного огляду. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані того, що він допустив порушення ПДР України, які стали причиною його зупинки. Звертає увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено результатів його огляду у медичному закладі. ОСОБА_1 зазначає, що в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції йому не було надано примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, копію висновку лікаря, а також в порушення вищевказаної інструкції, у медичному закладі було проведено лише один його огляд, другого огляду через двадцять хвилин проведено не було. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено ще до проведення його огляду в медичному закладі. Апелянт зазначає, що лікарем у медичному закладі не проведено належний огляд. Вказує на те, що у копії направлення на огляд водія транспортного засобу, наявне виправлення у хвилині направлення. ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено раніше ніж акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також зазначає, що він був складений у приміщенні лікарні, а не по вул. Крушельницької, 14 як це зазначено у протоколі. Звертає увагу суду на те, що на адвокатський запит так і не була надана інформація про те, чи проходив лікар, який проводив його огляд, тематичне удосконалення за відповідною програмою.

Апелянт в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не подавав.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.01.2022р. №258226 із зафіксованими обставинами вчиненого правопорушення; результатом проведеного огляду за допомогою алкотест «Драгер 7510» із показником 1,21%о проміллє; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 07.01.2022р., в якому зафіксовано результат 1,21%о проміллє; Висновком від 07.01.2022р. №9 щодо результатів медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.01.2022р.; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.01.2022р. з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 130 та ст. 265-2 КУпАП; рапортом інспектора від 07.01.2022р., із якого встановлено, що 07.01.2022р. близько 20 год. 25 хв. під час патрулювання був помічений автомобіль «ВАЗ-21053» номерний знак НОМЕР_1 , який по вул.Крушельницькій зупинився на зелене світло світлофору, після чого продовжив рух і у даного автомобіля відчинилися задні ліві дверцята, проте водій не зупиняючись, рухався далі. Було прийнято рішення про його зупинку, під час спілкування із водієм виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водій на місці пройшов огляд із результатом 1,21%о проміле, після чого огляд був проведений в медичному закладі в зв`язку із незгодою із результатом і медичному закладі при проведенні лікарем огляду було встановлено перебування водія в стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудних камер відеореєстраторів 475242, 474469, 474751, на яких зафіксовано правомірність проведення поліцейським і лікарем процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, не зважаючи на його письмове клопотання про відкладення розгляду справи, здійснив розгляд, чим порушив його право на захист, а саме не надав йому можливості подати всі докази, а також те, що на адвокатський запит його захисника так і не була надана інформація про те, чи проходив лікар, який проводив його огляд, тематичне удосконалення за відповідною програмою, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як наявні в матеріалах справи докази в сукупності беззаперечно вказують на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, відповідно до ст. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення огляду висновок лікаря, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Втім, ОСОБА_1 , доказів того, що висновок щодо результатів медичного огляду від 07 січня 2022 року був оскаржений у встановленому законодавством порядку, суду не надав.

Посилання апеляційної скарги на те, що його дії не можуть кваліфікуватися за п.2.9а ПДР України, оскільки з результатом огляду алкогольного сп`яніння на місці зупинки він не погодився, а у медичному закладі лікар оголосив, що він відмовився від проходження повторного огляду є безпідставними оскільки, як вбачається із матеріалів справи огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою як технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510» , який зафіксував у ОСОБА_1 ступінь сп`яніння - 1,21%о проміле, так і в КНП ТОМЦСПЗ ТОР у лікаря нарколога та підтверджується висновком №9 від 07.01.2022р., яким також встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України згідно якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він допустив порушення ПДР України, які стали причиною його зупинки спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл export-w3pyo.avi з 20:27 хв. по 20:28 хв.) зафіксовано як працівником поліції, відповідно до вимог закону, було повідомлено ОСОБА_1 про підставу зупинки його транспортного засобу. Із вказаного відеозапису вбачається, що апелянт підтвердив працівникам поліції той факт, що його транспортний засіб був у несправному стані.

Твердження апелянта про те, що його обстеження проведено з порушенням вимог закону та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкоголю, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є також безпідставними. Так, як вбачається з акту медичного огляду ОСОБА_1 , на підставі якого видано висновок лікаря № 9 від 07 січня 2022 року, огляд проводився лікарем-наркологом КНП «ТОМЦ СНЗ» ТОР ОСОБА_2 . При цьому заключний діагноз зроблений не тільки за результатами спеціального тесту, а й за насідками медичного огляду ОСОБА_1 , хід якого зафіксовано у відповідному Акті №9 від 07.01.2022р. Згідно цього Акту лікар ОСОБА_2 при медичному огляді ОСОБА_1 не лише проводив обстеження за допомогою газоаналізатора Алконт 6510, який зафіксував результат 0,88 проміле, а також виявив інші ознаки сп`яніння, які відобразив у акті огляду, а саме порушення ариткуляції (слабо модульована), порушення рухової сфери, не стійка хода, сильно виражене тремтіння повік, різкий запах алкоголю з рота на відстані. За результатами медичного огляду і даних обстеження за допомогою газоаналізатора лікар встановив діагноз Алкогольне сп`яніння, про що видав відповідний висновок.

Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя