Справа 165/618/22
Провадження 3/165/347/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2022 вбачається, що 08 березня 2022 року гр. ОСОБА_1 не передала гр. ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , 2017 року народження, згідно рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 05.05.2020 №127 «Про визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » (зі змінами від 16.07.2020 №190). У протоколі зазначено, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.5 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Андрейчук С.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП. У клопотанні зазначив, що ОСОБА_1 не передала ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , оскільки у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану вона змушена була виїхати з дітьми за кордон. При цьому, вона повідомила про свій виїзд службу у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області відповідним листом, де зокрема зазначила, що з об`єктивних причин не зможе передати дитину ОСОБА_2 у визначений день та що дитина у безпеці і її життю нічого не загрожує.

Стаття 268 КУпАП не передбачає обов`язкову участь особи при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП, тому, враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина,яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст.252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2022 ОСОБА_1 ставиться в провину невиконання рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 05.05.2020 №127 «Про визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » (зі змінами від 16.07.2020 №190).

Адміністративна відповідальність за ч.5 ст.184 КУпАП настає за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП, є ухилення батьків обов`язку від виконання рішення органів опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 184 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу. Проте, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також встановлено судом, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел у розумінні ч.5 ст.184 КУпАП і таких доказів суду не надано. Крім того, будь-яких прямих доказів щодо її винуватості також не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, змагальність процесу, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій за ч.5 ст. 184 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 ч.1, ст. 284 КУпАП,-

постановив:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 184 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адмінправопорушення.

Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук