Справа № 175/1570/22
Провадження № 3/175/745/22
Постанова

Іменем України

17 серпня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення ААД №112191 від 27 червня 2022 року вбачається, що 27 червня 2022 року о 06-30 год. за адресою: Дніпропетровська область на а/д Н-31, 26 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем Чері державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився у присутності свідків за допомогою приладу Драгер, де результат 0,28 % проміле, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до початку надав до канцелярії суду письмове клопотання згідно якого просив закрити провадження, де згідно якого він вказав, що на час розгляду адміністративного матеріалу він вину не визнає та пояснює, що за вказаних подій 27 червня 2022 року приблизно о 06:30 годині під час керування автомобілем марки «Черри», державний номер НОМЕР_1 , на а/ш Н-31 Дніпро-Кобиляки-Царичанка-Решетилівка він був зупинений представниками територіальної оборони на блок посту для перевірки документів.

Після перевірки документів, представники тероборони йому наказали з`їхати на узбіччя дороги та чекати на приїзд працівників поліції. Він виконав вимогу представників тероборони та припаркувався на узбіччі дороги.

Надалі, десь о 07:00 годині до нього підійшли співробітники поліції та запропонували відразу пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», нібито за явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, якими саме йому повідомлено не було.

Він одразу попросив надати можливість та час для зв`язку з адвокатом для захисту своїх прав, на що працівниками поліції було відмовлено.

Не будучи обізнаним та повідомленим про свої права та обов`язки, а також про порядок проведення такої процедури, він розгубився та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на який вказав поліцейський, та після його продуття був зафіксований результат - 0,28 проміле.?

На його заперечення щодо отриманого висновку та вимогу на забезпечення проходження тесту ще у медичній установі працівники поліції відмовили та повідомили про нестачу в них часу для забезпечення такої процедури та склали протокол.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи є винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виконанням поліцейського особистого приватного становища.

Проте, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки перед проведенням огляду працівником патрульної поліції не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не було надано свідоцтва про державну реєстрацію приладу та свідоцтво про його повірку, як передбачено Інструкцією.

Більш того, після відмови працівників поліції у наданні можливості пройти медичний огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 доїхавши до міста Дніпра, звернувся до КП «ДБКЛПД» ДОР о 10:00 годині того ж дня (27 червня 2022 року), оскільки знаходився за містом та шлях до найближчої медичної установи тривав визначений час. Відповідно до висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 30 червня 2022 ознак сп`яніння у нього не виявлено, що відповідно, свідчить про некоректну роботу приладу Драгер 6810 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, неможливо визнати у якості належного доказу вини ОСОБА_1 наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського, оскільки долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення DYD-R диск не містить жодного запису на запит направлений судом до ВП №8 відповіді не надійшло.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього. Крім того, положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції пов`язано з нормою про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. Тобто надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно положень ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всю необхідну інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею Кодексу.

Втім, об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита, не зазначено та не долучені докази, що підтверджують викладені в протоколі обставини, зокрема не містить фіксації правопорушення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом.

Недоведеність обставин саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 свідчить, що дії уповноваженої посадової особи несли формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_1 .

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова суду про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є беззаперечним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

До того ж ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, враховуючи вищевикладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 130, 247 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2022 року.

Суддя С.О. Ребров