ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Даценко Н.В., за участі адвоката Пацурковської Олени Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він допустив несплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищую суму відповідних платежів за шість місяців за період з 11 лютого 2019 року по 20 червня 2021 року, в зв`язку із чим утворилась заборгованість за заначений період у розмірі 50 139, 20 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком сто двадцять годин.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає недоведеним факт наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення № 133 від 02 липня 2021 року; виконавчим листом Московського районного суд м. Харкова від 09 квітня 2019 року № 643/1891/19; постановою про відкриття виконавчого провадження від 19 серпня 2019 року № 59830603; розрахунком заборгованості, яким підтверджено, що несплата аліментів на утримання дитини призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неправомірності дій державного виконавця при складенні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, оскільки скаржником оспорюється факт неправомірності дій державного виконавця, проте, ним не долучено до матеріалів апеляційної скарги жодного доказу на підтвердження встановлення зазначеної обставини чинним судовим рішенням.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 33 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця