Справа № 462/5264/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від сьомого прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 25.09.2022 року о 20.20 год. під час перевірки документів у пасажирів потягу №715 «Київ-Львів-Перемишль» на території Залізничного району м.Львова пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Бельгії серії НОМЕР_1 , виданий 19.11.2019 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги ст.2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України» та п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995 року, про що відносно нього 25.09.2022 року складено протокол серії ЗхРУ №284041 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою. За наведеного, справу слід розглядати без участі ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Частина 1 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , який є громадянином України та одночасно громадянином Бельгії, при спробі перетину державного кордону України надав паспорт громадянина Бельгії.

Разом з тим, ст.4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч.1 ст.2 Закону України від 18.01.2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, в?їзд на територію України та виїзд з неї громадянами України за пред`явленням паспортів, виданих на ім?я громадян іноземної держави, суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України», а тому за наявності підстав тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.204-1 КУпАП.

З даного приводу слід зазначити, що об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в?їзд в Україну).

Статтею 3 даного Закону закріплено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно до п.2 Правил перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в тому числі паспорт громадянина України.

Тому, виходячи із принципу єдиного громадянства, виїзд і в?їзд на територію України громадянами України за пред?явленням паспортів, виданих на ім?я громадян іноземної держави, суперечить ст.3 Закону України «Про порядок виїзду і в?їзду в Україну громадян України».

Встановивши правовий зв?язок фізичної особи з державою Україна, тобто належність особи, яка перетинає державний кордон в пункті пропуску за документом громадянина іноземної держави, до громадянства України, службові особи ДПСУ зобов?язанні керуватись правовою нормою п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Відповідна правова норма міститься в ч.1 ст.3 Європейської конвенції «Про громадянство» - кожна держава визначає у своєму законодавстві, хто є її громадянами. На сьогодні наявність за громадянином України подвійного громадянства не визнається.

Регулювання порядку здійснення права громадянами України на перетинання державного кордону здійснює Закон України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України», відповідно до цього Закону Кабінетом міністрів України встановлюються правила перетинання державного кордону громадянами України. Згідно ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України» перетинання державного кордону громадянами України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у ст.2 цього закону, а саме паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Пункт 2 правил перетинання державного кордону громадянами України, що затвердженні постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, визначає, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється за переліком документів що підтверджують громадянство України та надають право на виїзд та в?їзд в Україну.

Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документа громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним, тобто адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто спроба незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

За змістом ст. 29 КУпАП конфіскації підлягає лише предмет, що став знаряддям вчинення або безпосереднім об?єктом адміністративного правопорушення, який перебуває у приватній власності порушника, якщо інше не передбачене законами України.

Враховуючи викладене, закордонний паспорт громадянина Бельгії серії НОМЕР_1 , виданий 19.11.2019 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути предметом конфіскації, оскільки є власністю держави Бельгія. Крім того, будь яким законом України не передбачена можливість конфіскації паспорта громадянина іншої держави, який є власністю цієї держави.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний