Провадження № 3/742/1142/22
Єдиний унікальний № 742/2664/22
Постанова

Іменем України

07 жовтня 2022 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Коваленко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від командира роти охорони та оборони батальйону охорони в / ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом останнього року не піддавався адміністративному стягненню;

за ч.3 ст.172 - 20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу №50 від 06.10.2022 про адміністративне правопорушення 05.10.2022 року, близько 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 під час проходження стаціонарного лікування перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим порушив чинне законодавство.

За вказане адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за ч.3 ст.172 - 20 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився.

Як вбачається з матеріалів справи в протоколі про адміністративне правопорушення №50 від 06.10.2022 про адміністративне правопорушення 05.10.2022 року, близько 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 під час проходження стаціонарного лікування перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим порушив чинне законодавство(а.с.2).

висновком №98 від 05.10.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що 05.10.2022 року о 19 год. 20 хв. під час проведення медичного огляду ОСОБА_2 , останній перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,02% проміле(а.с.5)

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до вимог ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст.9 КУпАП.

Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.

Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку - грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків - вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, командир роти охорони та оборони батальйону охорони в / ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 в протоколі зазначає, що 05.10.2022 року, близько 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 під час проходження стаціонарного лікування перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим порушив чинне законодавство, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172 - 20 КУпАП.

Диспозиція ч.3 ст.172 - 20 КУпАП не передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за перебування в стані алкогольного сп`яніння під час проходження стаціонарного лікування в умовах особливого періоду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки обставини викладені в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, судвважає за необхідне закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172 - 20 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд з дня винесення постанови.

Суддя Прилуцького

міськрайонного суду Анатолій КОВАЛЕНКО