Справа № 442/4953/22
Провадження №3/442/1727/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 серпня 2022 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу А1546 №157 про військове адміністративне правопорушення від 28.06.2022, 27.06.2022 о 20 год 45 хв виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками вживання алкогольних напоїв на території розташування 5 реактивного артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (на території АДРЕСА_2), який виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у КНП «ДМЛ №1» Дрогобицької міської ради. У довідці про огляд та висновку спеціаліста приймально-ургентного відділення КНП«ДМЛ №1» Дрогобицької міської ради за № 808 від 27.06.2022 вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В акті Військової частини НОМЕР_1 про опосвідчення на предмет вживання алкогольних напоїв від 27.06.2022 вказано, що під час об`єктивного огляду та опитування солдата ОСОБА_1 виявлено: гіперамія шкіри й слизових оболонок очей, відчувається запах алкоголю з ротової порожнини, загальмованість в рухах та відповідях на запитання, хитка хода, емоційність, неточність виконання дрібних дій, вживання алкогольних напоїв не заперечує. Проте, від проведення медичного огляду та проб на алкогольне сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився в медичному пункті підрозділу та в КНП «ДМЛ №1» Дрогобицької міської ради.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу висновку про таке.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідальність за ст. ч.3 ст.172-20 КУпАП настає саме за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

У той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту появи ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території розташування 5 реактивного артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (на території АДРЕСА_2), виконання ним обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, проходячи військову службу в умовах особливого періоду.

Оскільки нормативно-правове регулювання порядку виявлення безпосередньо у військовослужбовців, військовозобов`язаних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відсутнє, слід зважити на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. У відповідності до вимог Розділу ІІІ зазначеної Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Відповідно до п.п. 15 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Відтак, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 визначався без проведення будь-яких досліджень, що суперечить згаданій Інструкції.

Отже, при складанні довідки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, висновок зроблено виключно на підставі візуального огляду, в той час, коли потребував обов`язкового підтвердження іншими методами, чого зроблено не було.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про появу ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на території розташування 5 реактивного артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (на території АДРЕСА_2), виконання ним обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, проходячи військову службу в умовах особливого періоду.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Зважаючи на викладене, приходжу висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за наведених вище обставин, проведено з порушенням положень статті 266 КУпАП, висновок медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння складено з порушенням встановлених вимог, а тому вважається недійсним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, протокол позбавлений доказової сили, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з появою та виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння на території розташування 5 реактивного артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (на території АДРЕСА_2), проходячи військову службу в умовах особливого періоду, немає.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме, появи на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Керуючись ст.ст. 251, 266, 283, 284, п. 1 ст.247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Марія Грицай