Справа №: 343/734/22
Провадження №: 3/0343/398/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судових засідань Бойків В.П.,

з участю захисника адвоката Воробця Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Долина Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції України в Івано-Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в Групі транспортних сервісів ПАТ «Укрнафта», з середньою освітою, що має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

05 травня 2022 року о 07:51 год. в м.Долина по вул. Л.Українки Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager 6820», результат тесту огляду позитивний 0,33 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, дійсно 05.05.2022 року близько 07.50 год. він керував автомобілем «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Долина по вул. Л.Українки Калуського району Івано-Франківської області. Він їхав на роботу в ПАТ «Укрнафта», де працює водієм вантажного автомобіля в Групі транспортних сервісів, по дорозі зупинився біля міні-маркету, де придбав і тут же випив 1 пляшку енергетичного безалкогольного напою, після чого продовжив рух автомобілем, але був зупинений працівниками поліції. Коли йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він не вагався та добровільно пройшов такий огляд на місці зупинки, оскільки алкоголю не вживав та був абсолютно впевнений, що не перебуває в стані сп`яніння. Однак, алкотестер показав, що він вживав алкоголь. Запевняє, що того дня він був тверезий і спиртного не вживав, їхав на роботу, де їх перевіряють на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Захисник Базюка Р.Б. згідно договору про надання правової допомоги від 24.05.2022 року (а.с. 15) адвокат Воробець Р.М. в судовому засіданні підтримав пояснення останнього та вказав, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відеофіксація огляду на стан сп`яніння проводилася поліцейськими з використанням мобільного телефону, що не передбачено інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України. На відеозаписі відсутні дата і час його проведення, сам запис є фрагментарним. За відсутності належної відеофіксації адміністративного правопорушення працівники поліції повинні були залучити до процедури огляду ОСОБА_1 двох свідків, чого не було зроблено. Під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за добровільною згодою ОСОБА_1 працівник поліції надав йому спеціальний засіб «Драгер 6820», в який вже було вмонтовано трубку, що є грубим порушенням правил проведення огляду. Коли поліцейський почав складати протокол, ОСОБА_1 погодився проїхати в медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак йому в цьому було відмовлено. Невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення також доводиться показаннями свідка ОСОБА_2 , яка працює фельдшером в ПАТ «Укрнафта» і в той же день біля 09.00 год. перед виїздом на лінію проводила огляд останнього на стан сп`яніння, який підтвердив, що водій є тверезим. Крім того, працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_1 , оскільки вони їхали позаду нього і не могли бачити, що він не користується ременем безпеки. Газоаналізатор «Драгер 6820», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , в порушення вимог інструкції з його експлуатації в 6-місячний період не пройшов технічного обслуговування, тому його показання не слід брати до уваги. З цих підстав просив провадження в даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 032807 від 05.05.2022 року (а.с. 1), з якого встановлено, що 05 травня 2022 року о 07:51 год. в м.Долина по вул. Л.Українки Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager 6820», результат тесту огляду позитивний 0,33 ‰;

- роздруківкою даних проведення перевірки на стан сп`яніння з приладу «Drager Alcotest 6820» (а.с. 2), згідно з якою результат тесту ОСОБА_1 0,33 ‰;

- актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), з якого вбачається, що огляд необхідно було провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова слів. Огляд проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», проба позитивна 0,33 ‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2022 року (а.с. 4), з якого вбачається, що в результаті огляду проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, в зв`язку з чим його направлено на огляд в медичний заклад - КНП «Долинська багатопрофільна лікарня», однак, огляд його не проводився;

- відеозаписом зі службової камери поліцейського, який знаходиться на диску DVD-R (а.с. 21) та з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та результат тесту виявився позитивним, а саме 0,33 ‰, їхати для проведення такого огляду в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналізуючи норми ст. 266 КУпАП в редакції, чинній з 17.03.2021 року, суд приходить до висновку, що для фіксації факту проходження водієм у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, достатнім є здійснення фіксації такого факту на службову камеру інспектора поліції, без залучення до проведення вказаної процесуальної дії двох свідків, як було передбачено в редакції ст. 266 КУпАП, яка була чинною до 16.03.2021 року. Тому суд визнає належним і допустимим доказом, який підтверджує обставини, викладені в протоколі, відеозапис з місця події, що долучений до матеріалів справи та міститься на DVD-R-диску.

Згідно пунктів 2,3,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п. п. 2, 3 цього Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння та було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду виявився позитивним 0,33%, а їхати для проведення огляду в заклад охорони здоров`я водій відмовився.

Суд вважає способом захисту та не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що в той день він спиртних напоїв не вживав, а позитивний результат тесту міг бути спричинений тим, що коли йому надали прилад «Drager», то в ньому вже була вмонтована трубка, в яку він дихав, оскільки ці показання повністю спростовуються інформацією відеозапису з місця події, що міститься на диску DVD-R, долученому до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, де на файлі № 2 під назвою «СТВ№8269» (02.52 хв.) зафіксовано як інспектор надає ОСОБА_1 запаковану трубку, яку той особисто розпаковує, після чого інспектор закладає її в прилад «Drager», який надає водію для проходження тесту.

Безпідставним є посилання захисника на те, що ОСОБА_1 погодився проїхати в медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак йому в цьому було відмовлено, оскільки вони спростовується інформацією з місця події, що міститься на вказаному диску DVD-R, де на вищезазначеному файлі № 2 (04.22 хв.) зафіксовано, як водій ОСОБА_1 на пропозицію інспектора поліції проїхати для проведення огляду в медичний заклад відмовляється, кажучи «не їдемо ні в яку лікарню».

Що стосується посилань захисника Воробця Р.М. на те, що відеозапис з місця події є фрагментарним, не засвідчує безперервність фіксації правопорушення, не відповідає часу та обставинам огляду водія, то вони також повністю спростовуються інформацією відеозапису з місця події, що міститься на диску DVD-R, долученому до матеріалів справи, дослідженому в судовому засіданні, де чітко зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820» та його відмову пройти такий огляд в медичному закладі.

При цьому той факт, що вказаний запис працівниками поліції проведено не на службову камеру, а на телефон, на думку суду, не свідчить про недопустимість даного доказу, оскільки допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що службові камери працівників поліції розрядилися і тому не було можливості використовувати їх для фіксації правопорушення.

При вирішенні даного питання слід врахувати положення ст. 251 КУпАП, де вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, показаннями засобів відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Отже, закон відносить до належних джерел доказів показання засобів відеозапису, тобто запис з мобільного телефону також є належним доказом по справі.

Показання свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що в той же день близько 09.00 год. проводила огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 і останній був тверезим, на думку суду, не спростовує вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його огляд ОСОБА_2 проводила більше ніж через годину після встановлення факту перебування його в стані сп`яніння, що могло вплинути на результати цього огляду. Тим більше, що будь-яких підтверджень того, що ОСОБА_1 під час проведення огляду був тверезий, зокрема показань технічних засобів чи записів в журналі, ОСОБА_2 суду не надала.

Доводи захисника про те, що газоаналізатор «Драгер 6820», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , в порушення вимог інструкції з його експлуатації в 6-місячний період не пройшов технічне обслуговування, тому його показання не слід брати до уваги, є безпідставними, оскільки у відповідності до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, встановлено інтервал для повірки 1 рік, а згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7816, що чинне до 04.10.2022 року (а.с. 9), прилад «Газоаналізатор Alcotest Drager», який застосовувався при огляді ОСОБА_1 , пройшов повірку і відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Всі інші аргументи сторони захисту не спростовують вини ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує ступінь його вини, майновий стан та його особу, оскільки обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши його у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2022 року складає 496,20 грн.

На пiдставi викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень та 20 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд.

Суддя: