Провадження № 33/801/899/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись із такою постановою суду, ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року подав апеляційну скаргу (вх. №68800), а також клопотання про поновлення строку на її оскарження (вх. №68796).

Поважність причин пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що про її існування він дізнався лише 18 жовтня 2022 року з мережі інтернет, оскільки про розгляд справи він не був повідомлений.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 337187 26 липня 2022 року ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом у Вінницький міський суд, що підтверджується його особистим підписом. У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення подія та був виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (а. с. 4).

Справа надійшла до Вінницького міського суду Вінницької області 01 серпня 2022 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а. с. 8).

Судові засідання призначалися двічі 06 вересня 2022 року та 23 вересня 2022 року (а. с. 10, 11).

Судова повістка про виклик до суду на 06 вересня 2022 року надсилалася ОСОБА_1 04 серпня 2022 року за адресою, зазначеною в протоколі, проте була повернута до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується відповідними відмітками «Укрпошти» на конверті. (а. с. 12-13).

Судова повістка про виклик до суду на 26 версеня 2022 року надсилалася ОСОБА_1 06 вересня 2022 року (а. с. 11).

Оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 була ухвалена Вінницьким міським судом Вінницької області 23 вересня 2022 року (а. с. 14).

Копія постанови була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 29 вересня 2022 року, що підтверджується супровідним листом (а. с. 17).

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, у якому було вказано місце розгляду справи за викликом, повістка про виклик до суду та копія постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності йому надсилалися на адресу, яку він вказав при складенні протоколу, проте, як вбачається з відмітки Укрпошти, він був відсутній за вказаною адресою, іншої адреси для листування суду не повідомив.

Також у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку містяться розбіжності. Так, він вказує, що дізнався винесення постанови про притягнення його до відповідальності лише 18 жовтня 2022 року з мережі інтернет і після цього, скориставшись своїм правом на захист, він звернувся до адвоката, аби той ознайомився з матеріалами справи. Проте на а. с. 19 знаходиться заява захисника ОСОБА_1 адвоката Лисого О. В. про ознайомлення з матеріалами справи від 13 жовтня 2022 року, зареєстрована у Вінницькому міському суді 14 жовтня 2022 року за вх. №65671, згідно із розпискою у якій він ознайомився із матеріалами справи 19 жовтня 2022.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийняття судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Як видно із Єдиного державного реєстру судових рішень, що є у вільному доступі, постанова Вінницького міського суду від 23 вересня 2022 року була оприлюднена 27 версеня 2022 року.

Відтак ОСОБА_1 з 26 липня 2022 року (з дня складення протоколу про адміністративне правопорушення) до 18 жовтня 2022 року (за його твердженням), тобто понад два місяці, достеменно знаючи про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та про розгляд такого протоколу у Вінницькому міському суді Вінницької області, не цікавився розглядом справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, адже ОСОБА_1 не навів жодної об`єктивної обставини, яка б свідчила про неможливість йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк та допустив пропуск строку на апеляційне оскарження через власну недбалість та халатне ставлення до розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на її подання, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, зокрема, якщо у поновленні строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета