Справа № 734/672/22 Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М.
Провадження № 33/4823/359/22
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Вакуленка В. В. на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений,житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягненням судового збору в розмірі 496 грн 20 коп.

Як установив суд, 09 листопада 2021 року о 15 год. 35 хв. на 113 км автодороги М-01 в с. Красилівка, Чернігівського району, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував автомобілем «Пежо 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Той факт, що ОСОБА_1 пересів на пасажирське сидіння є лише припущенням. У протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі, наявна різниця у часі.

У судове засідання в якості свідків жоден з працівників поліції не з`явився. В матеріалах справи відсутнє направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно розділу 3 п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Медичного обстеження ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння лікарем проведено не було, лабораторні дослідження не проводилися, проте у висновку вказано, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог вказаної інструкції, вважаються недійсними.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник вдруге не прибули. Заяв про перенесення розгляду не подавали.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, чого у даній справі апелянтом не виконано. Розгляд справи був призначений на дату, яку захисник вказав як таку, що його влаштовує.

Переглянувши відеозаписи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З доданого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських видно як на автомобільній дорозі, яка має по дві смуги руху в обох напрямках, їде автомобіль марки «Пежо» по крайній лівій смузі з перевищенням встановленої на цій ділянці дороги швидкості.

Працівник поліції подав знак водію автомобілю зупинитися, але той поїхав далі. Працівники поліції сіли до патрульної машини та почали наздоганяти автомобіль «Пежо», який зупинився неподалік на узбіччі дороги.

На відео з патрульної машини добре видно, що поки працівники поліції наздоганяли автомобіль «Пежо», з нього ніхто не виходив та до нього ніхто не сідав. Під`їхавши до зупиненого на узбіччі автомобіля, один з працівників поліції відкрив дверцята машини з боку водія та виявили, що на водійському сидінні нікого не було, а на передньому правому пасажирському сидінні сидів чоловік, який пив солодку газовану воду та дивився у свій телефон. Біля нього, а саме біля важеля ручника, знаходилася відкрита пляшка з міцним спиртним напоєм.

На пасажирському сидінні ОСОБА_1 , у якого була не зв`язна мова, порушена координація рухів, його поведінка не відповідала обстановці.

На зауваження поліцейського про рух на автомобілі з перевищенням швидкості руху, ОСОБА_1 повідомив, що він не їхав за кермом автомобіля, водієм була якась жінка, яка кудись побігла. При цьому він не зміг назвати хто ця жінка та як її звуть.

ОСОБА_1 постійно та категорично заперечував факт керування автомобілем, казав що це не його автомобіль, ключів не має, він не знає яка марка цього автомобіля та що і де в ньому знаходиться. Проте як виявилося ОСОБА_1 з легкістю зміг вимкнути фари автомобіля, швидко дістати з бардачка ключі від машини навіть не шукавши їх, одним рухом закрити автомобіль, поставити його на сигналізацію, що вказує на те, що саме він користується цим автомобілем і без його керування автомобіль самостійно не міг приїхати, так само як під час руху автомобіля ніхто не виходив та не сідав до салону.

З огляду на стан ОСОБА_1 , у якого були наявними ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейські вимагали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або пройти огляд у лікаря-нарколога.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікарні. На протязі всієї дороги до лікарні та в кабінеті у лікаря він постійно повторював, що він не був за кермом автомобіля та що йому потрібна допомога адвоката. Він спочатку скаржився, що в нього сів телефон, потім казав, що немає зв`язку. Патрульна поліцейська для задоволення прохання ОСОБА_1 надала свій телефон, по якому він зміг зв`язатися зі своїм адвокатом ОСОБА_2 . Протягом усієї розмови з ним ОСОБА_1 не попросив його присутності, а лише повідомив захиснику, що його затримали і незаконно хочуть скласти протокол.

Перебуваючи у лікарні, у кабінеті лікаря, ОСОБА_1 знову вимагав присутності адвоката, повторював, що він не керував автомобілем, намагався знімати на телефон. На запитання лікаря чи буде він проходити огляд, ОСОБА_1 відповів, що не відмовляється від огляду, але без адвоката проходити огляд не хотів. Лікар сприйняв таку поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження і провів огляд на стан сп`яніння за клінічними ознаками.

Огляд учасників дорожнього руху на визначення стану сп`яніння є обов`язковим, але жодна особа не може бути примусово оглянута, також примусово у неї не можуть бути відібрані зразки біологічного середовища. ОСОБА_1 від огляду спеціальними технічними засобами відмовився, тому стан сп`яніння був визначений виключно за клінічними ознаками, що не є порушенням, як помилково вважає захисник.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 лікарем КНП КРР «Козелецька ЦРЛ» був складений Акт медичного огляду № 44, на підставі якого наданий Висновок, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, на що вказували клінічні ознаки такі як роздратована, збуджена, ейфорична, балакуча, метушлива поведінка, нестійкий настрій, скарги на сухість у роті, порушення артикуляції, змазаність мови, гіперемованість обличчя та склер, прискорене серцебиття, підвищений тиск, порушення координація рухів, хитка хода, розкидування ніг під час ходи, хитання при поворотах, не стійка поза Ромберга, тремтіння повік, пальців рук та язика, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Зі слів ОСОБА_1 він вживав горілку 2л на добу протягом трьох днів. Від використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту спирту відмовився.

Посилання захисника на п. 7 розділу ІІІ Інструкції про обов`язковість проведення лікарем лабораторних досліджень є не обґрунтованими, так як ОСОБА_1 не ставиться у провину керування автомобілем під дією наркотичних засобів або психотропних речовин. Обов`язкового проведення лабораторних досліджень для особи, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, Інструкція не вимагає.

Захисник звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення особи для огляду на стан сп`яніння. Проте ця обставина пояснюється тим, що визначена законодавцем форма направлення водія на огляд до медичної установи передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є головною підставою для проведення такого огляду лікарем. Видання такого направлення особі законодавством не передбачено.

Вказуючи на те, що судом не були допитані свідки, апелянт не звернув уваги на те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає безпосередності сприйняття показань свідків судом, оскільки на відміну від кримінального та кримінально-процесуального законодавства, у справах про адміністративні правопорушення свідки не попереджаються про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, їм лише роз`яснюється право говорити суду тільки правду.

Пояснення свідків не є єдиним та беззаперечним доказом у справі, факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Пежо» встановлено за допомогою інших зібраних у справі доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, актом огляду, висновком щодо медичного огляду, матеріалами відеозапису.

Відмінність у часі складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення відео зйомки не є істотною та ніяким чином не спростовує наявних у справі доказів.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання його за призначенням, з метою керування та переміщення в просторі.

Записи з відео регістратора автомобіля, з бодікамер поліцейських поза розумним сумнівом доводять факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком та оглядом, проведеним у лікарняному закладі з дотриманням вимог закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Вакуленка В.В. залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець