Справа № 562/996/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2022 року м.Здолбунів

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Мичка І.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління Рівненського районного управління поліції №6 у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №062061 від 23.05.2022 року, водій ОСОБА_1 , 23.05.2022 року о 02:39 год, в с.Новомильськ по вул..Центральна керуючи транспортним засобом Fiat Scudo з д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest dragger № 68.Результат огляду 1,53 проміле, тест № 303 від 23.05.2022 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі не визнав. Обгрунтовуючи це тим що, працівники поліції, як посадові особи органу державно виконавчої влади, під час огляду, на стан алкогольного сп`яніння та з метою виявлення такого стану повинні були діяти виключно з дотриманням вимог зазначених підзаконних нормативних актів, а саме постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Отже, порядок визначено направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану відповідного сп`яніння, а інструкцією встановлено порядок виявлення відповідного сп`яніння. Разом з тим, працівник поліції, які під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП проігнорували норми визначені як порядком так і інструкцією, що в подальшому стало наслідком незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні будь-які докази зупинки працівниками поліції транспортного засобу, а отже і підстави для огляду на стан алкогольного сп`яніння були відсутні. Також із нагрудної камери працівника патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, тобто його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Відповідно до п.6 Порядку водій ТЗ, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки ТЗ або висловив незгоду з його результатом, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Однак після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, результат показав 1,53 проміле, в свою чергу працівник патрульної поліції не запитав чи згідний з таким результатом, а відразу розпочали складати протокол про адміністративне правопорушення. При цьому результат алкотестеру є лише попереднім результатом і підлягає підтвердженню в медичному закладі, чого зроблено не було, а отже винуватіть в адміністративному правопорушенні не встановлена у встановленому законом порядку. Просив закрити провадження в адміністративній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Грозік І.І. в судовому засіданні підтримав надані ОСОБА_1 пояснення, додавши, що до протоколу про адміністративне правопорушення, який перебуває в матеріалах справи, внесено додаткові відомості, які були відсутні під час його складання, а також виправлення. В протоколі було виправлено годину його складання з 03:50 год на 03:59 год. Таке виправлення здійснено з метою докласти до матеріалів справи направлення поліцейського для проведення огляду в КП РОЦПЗН, також, в протоколі зазначено спеціальний технічний засіб Alcotester drager з номером, який не відповідає номеру чеку, який долучений. Такі дії працівників поліції з складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам закону і свідчать про його підроблення, а отже, і дані які містяться в ньому не є встановленими. Просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від23грудня 2005року за№14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення натранспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 та 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251 та 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

За положеннями п. 22 наведеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Судом встановлено, що дії працівника поліції, який складав протокол відносно ОСОБА_1 не відповідали встановленим законом вимогам.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 9Кодексу України про адміністративніправопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і об`єктивно, за своїм внутрішнім переконанням, в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що достатніх доказів того, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння за кермом в судовому засіданні не встановлено, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали.

Відповідно до п. п. 7, 8 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

До матеріалів справи додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеного о 03год. 55 хв., тобто вже після складення акту огляду та друкування чеку з спеціального технічного засобу, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 про його незгоду з результатами проведеного огляду, адже в інакшому випадку необхідність складення даного направлення була б зайвою. При цьому, після складення відповідного направлення ОСОБА_1 не було доставлено до зазначеного в ньому медичного закладу КП «РОЦПЗН». Відсутня і відмова ОСОБА_1 у проходженні огляду у даному медичному закладі.

Відтак, матеріали,які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення свідчать про недотримання вимог Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що в свою чергу вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження.

Статею 62Конституції України закріплена презумція невинуватості особи, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.ст. 1,8КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Суддя І.М.Мичка