ПОСТАНОВА

Іменем України

03.10.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканця АДРЕСА_1 , працівника СП "Асіно Україна", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

- за ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли матеріали адміністративної справи за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , за знаками того, що вона о 09 годин 00 хвилин 11.07.2022 року, керуючи належним ТОВ "ОТП Лізинг" автомобілем "Skoda Fabia", державний номерний знак НОМЕР_2 , в районі 9 км автодороги Т-0218, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможно виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснила зіткнення з твариною, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у даному правопорушенні не визнала. Пояснила, що за вказаних обставин вона рухалась за кермом легковог автомобіля "Skoda Fabia" з м.Вінниці до м.Бар, коли на під`їзді до с.Рожепи Жмеринського району Віниицької області на проїзну частину автодороги дороги з лісосмуги на невеликій дистанції з лівого боку напереріз її автомобілю несподівано вибігла дика козуля, у зв`язку з чим вона не змогла уникнути зіткнення автомобіля з нею. Зауважила про відсутність на вказаній ділянці автодороги попереджувального знаку "Дикі тварини".

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного.

За змістом ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.п.1 п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, що серед решти визначає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Так, пунктами п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, порушення яких у діях ОСОБА_1 зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.07.2022 року, визначено відповідно, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З матеріалів справи не вбачається, що під час руху ОСОБА_1 не впоралась з керуванням та втратила контроль над транспортним засобом.

При цьому, раптова поява дикої тварини, яка за твердженням ОСОБА_1 несподівано вискочила на проїзну частину автодороги, є непередбаченою заздалегідь для водія та швидкоплинною зміною дорожньої обстановки, більш того з огляду на розташування впритул до проїзної частини з обидвох боків дороги густих зелених насаджень згідно представлених в матеріалах справи фотознімків з місця події (а.с.8-11), а отже у водія ОСОБА_1 була відсутня можливість зреагувати на це шляхом завчасного обрання безпечної швидкості руху, всупереч заначеним у протоколі щодо неї обставинам. При цьому суду не надано доказів того, що ділянка дороги, де сталась ДТП, обладнана попереджувальними знаками 1.36 "Дикі тварини", в межах дії яких водій ОСОБА_1 мала можливість передбачити появу дикої тварини на дорозі та заздалегідь обирати безпечний швидкісний режим.

З урахуванням наведеного в діях ОСОБА_1 наразі не вбачається ознак порушення саме п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, виключно за порушення лише яких у протоколі про адміністративне правопорушення їх кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 року в справі "Коробов проти України"), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року в справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом передусім на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з недоведеністю жодним належним та допустимим доказом складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.221, п.1 ст.247, ст.252, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, до Вінницького апеляційного суду області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.