Справа № 159/890/22 Провадження №33/802/400/22 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю.
Категорія: ч.4 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.09.2007 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.4 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 року ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.02.2022 року о 20 годині 10 хвилин, в місті Ковелі по вулиці Холмська, 40а, керував транспортним засобом марки «Audi 100», державний номерний знак НОМЕР_3 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої. Виявленні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 (є); 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України (а.с.24).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Вважає постанову суду незаконною, оскільки в оскаржуваній постанові не дотримано вимоги ст.33 КпАП України та при накладенні стягнення не враховано майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Вказує на те, що він свою вину визнав повністю, не оспорював обставин адміністративного правопорушення, однак не має матеріальної змоги сплатити накладений штраф, а тому згідний на адміністративне стягнення адміністративний арешт на строк передбачений ч.4 ст.130 КпАП України. Також при вирішенні даної справи судом не досліджено та не враховано його матеріальний стан, оскільки є безробітним. Проживає в шлюбі з дружиною, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує на те, що перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради по догляду за матір`ю ОСОБА_4 1961 року народження, яка являється інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. Отримує щомісячну компенсацію по догляду в розмірі 04 гривні 08 копійок, з червня 2022 року 49 гривень щомісячно. Просить постанову суду змінити та застосувати до нього інший захід стягнення адміністративний арешт (а.с.27-28).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (а.с.34), не з`явився. Від нього на адресу суду 19.07.2022 року надійшла заява про слухання справи у його відсутності (а.с.35). А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Щодо доводів апелянта про застосування до нього іншого заходу стягнення, а саме адміністративний арешт, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Частиною 4 статті 130 КпАП України передбачено, що вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КпАП України при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до вимог ст.294 КпАП України у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.4 ст.130 КпАП України, вимогам ст.ст.33, 34 КпАП України щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника. Тоді як альтернативний вид покарання адміністративний арешт, не може бути застосований, так як погіршить становище ОСОБА_1 .

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни, як того просить апелянт - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук