Провадження № 3/742/485/22
Єдиний унікальний № 742/1163/22
Постанова
06 жовтня 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Матвієнко В.М. обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не визнали. Крім того, ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування транспортним засобом, пояснивши, що того дня, перебуваючи у дворі загального користування за місцем свого проживання, займався ремонтом свого автомобіля. Сусідка, якій не сподобалася музика з його автомобіля, викликала працівників поліції, які приїхали і запропонували йому переставити його автомобіль в інше місце, щоб не заважати сусідці. Після того як ОСОБА_1 переставив свій автомобіль, почали вимагати у нього посвідчення водія та склали на нього протокол. Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і не збирався цього робити, то і відмовився від обстеження на стан сп`яніння.
В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 дав показання, що 02 травня 2022 року він перебував на службі, після чого вони із напарником поїхали на виклик якоїсь жінки за адресою АДРЕСА_2 . Зайшовши у приватний двір господарства, де знаходилися люди, які сварилися між собою, автомобіль ОСОБА_1 стояв на подвір"ї господарства. Після чого поліцейські вказали, щоб ОСОБА_1 переставив свій автомобіль на цьому ж подвірї на інше місце.
Суд, вислухавши пояснення правопорушника, його представника та поліцейського, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав:
Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні …., а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.27 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.
Крім того, передбачено, що якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правовопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до відповідальності.
В той же час, поліцейським в судовому засіданні у своїх поясненнях чітко підтвердив, що ОСОБА_1 того дня керування транспортним засобом не здійснював, і коли вони із напарником зайшли у приватний двір господарства, автомобіль ОСОБА_1 стояв на подвір"ї. Після чого поліцейські вказали, щоб ОСОБА_1 переставив свій автомобіль на цьому ж подвірї на інше місце.
Крім того, відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського також не відображає, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. Сама пропозиція інспектора переставити автомобіль свідчить про провокацію з боку працівників поліції, оскільки особа сприймає такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлює протиправність таких дій.
Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Крім того, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР. Пункт 2.9а ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто обставини, які описані в протоколі,не відповідають кваліфікації діяння ОСОБА_1 ..
Згідно ст.252 КУпПА, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
При цьому, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного суд вважає, що оскільки суть правопорушення викладена в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам та не узгоджується з диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності мали значення для розгляду справи по суті та встановлення наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, а наявні в матеріалах справи докази не достатні для доведення обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а сам факт відмови від обстеження на стан сп`яніння без доведення факту керування транспортним засобом не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, враховуючи, що у відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому дане адміністративне провадження підлягає закриттю.
На підставі вищевикладено, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 280, 284, 294 КУпАП суд,
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення закрити.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Максим ЦИГАНКО