Справа № 750/2090/22 Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В.
Провадження № 33/4823/277/22
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Капари В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Капари В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, інвалід ІІІ групи, що мешкає: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 09 травня 2022 року, о 16 год. 50 хв., по проспекту Миру, 283 у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ-31105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від продування приладу Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Капара В.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі. Вказує, що при прийнятті рішення місцевий суд не прийняв до уваги надані докази, які обґрунтовано свідчать про наявність у ОСОБА_1 психічного захворювання, що ставить під сумнів його осудність під час вчинення адміністративного правопорушення. Також, просила призначити по справі судово-психіатричну експертизу свого підзахисного.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердила його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Капари В.І., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 308719 від 09.05.2022, ОСОБА_1 , 09 травня 2022 року о 16 год. 50 хв., у місті Чернігові по проспекту Миру, 283, керував транспортним засобом ГАЗ-31105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від продування приладу Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.8-10).

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи маються документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 психічної хвороби, що свідчить про його неосудність на момент вчинення правопорушення, є непереконливими.

Так, з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом; відповідав на запитання працівників поліції у зрозумілій формі; погодився з тим, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння; та на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.12).

Тобто, на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 усвідомлював, що скоїв, та не заперечував проти складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, який власноручно, без зауважень і підписав.

Відтак, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, через його неосудність, оскільки, на переконання апеляційного суду, на момент скоєння правопорушення останній був у стані сильного алкогольного сп`яніння, чого і сам не заперечував.

Виходячи з сукупності зібраних по справі доказів, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутня необхідність проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 , до того ж діючим КУпАП взагалі не передбачено проведення такої експертизи, як про це просить сторона захисту.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Капари В.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний