ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/966/22 Справа № 186/796/22 Суддя у 1-й інстанції - Степанова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 коп.
ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що він о 18 год. 43 хв. 08.07.2022 року на а/д Н-15 м. Запоріжжя - м. Донецьк 113 км, керував автомобілем RENAULT DOKKER д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер 6810» у присутності двох свідків. Результат огляду 2,40 проміле. Внаслідок цього, порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 , просить постанову суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності скасувати.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево, не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено обставини справи в їх сукупності.
ОСОБА_1 зазначає, що районний суд не звернув увагу, що о 18 год. 10 хв. 08.07.2022 року він разом із пасажиром ОСОБА_3 , рухався на своєму власному автомобілі GEELY СК, д.н. НОМЕР_3 із смт. Покровське Дніпропетровської області в напрямку м. Донецька по автодорозі Н- 15, де в районі ділянки 113 км, водій автомобіля RENAUT DOKKER д.н. НОМЕР_2 , який рухався у попутньому напрямку з перевищенням дозволеної швидкості ОСОБА_2 скоїв наїзд на його автомобіль. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження (переломи ребер, травмування хребта, рвані рани, синці та інші ушкодження), які призвели до госпіталізації потерпілого та подальшого лікування.
Внаслідок ДТП також був пошкоджений автомобіль GEELY СК, який відновленню не підлягає, чим спричинені матеріальні збитки у великих розмірах. ОСОБА_3 , який був свідком події, також був госпіталізованим у зв`язку з «декомпресійним переломом грудного відділу хребта».
На його думку, наявність у двох потерпілих тілесних ушкоджень різних ступенів їх тяжкості передбачає кримінальну відповідальність, передбачену статтею 286 КК України, але на ці обставини районний суд не звернув належної уваги. Водій ОСОБА_2 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до Кримінального Кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за ознаками складу злочину, передбаченого ст.286-1 КК України, що є обтяжуючою обставиною.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Апеляційний суд, враховуючи те, що від ОСОБА_1 надійшла заява про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі, а ОСОБА_2 був неодноразово повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду, але до апеляційного суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, з огляду на вимоги ст. 268 КУпАП, та враховуючи вимоги Закону про дотримання розумних строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції не в повному обсязі дотримався зазначених вимог Закону, оскільки постанова щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є передчасною.
В ході апеляційного перегляду справи встановлено, що місцевий суд визнав винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за те, що він о 18 год. 43 хв. 08.07.2022 року на а/д Н-15 м. Запоріжжя - м. Донецьк 113 км, керував автомобілем RENAULT DOKKER д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер 6810» у присутності двох свідків. Результат огляду 2,40 проміле.
ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи наявний Витяг з ЄРДР за № 0000437 за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за обставин ДТП, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
З наявних матеріалів вбачається, що о 18 год. 43 хв. 08.07.2022 року, водій ОСОБА_2 на а/д Н-15 м. Запоріжжя - м. Донецьк 113 км, керуючи автомобілем "RENAULT DOKKER" д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем GEELY CK д/н НОМЕР_4 , який рухався попереду. При цьому завдав механічних пошкоджень транспортним засобам, з матеріальними збитками, порушивши вимоги п.п. 12.1, 2.9 ПДР України.
Крім цього, в результаті ДТП водію автомобіля GEELY CK ОСОБА_1 та пасажиру ОСОБА_3 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Зокрема з медичних висновків ОСОБА_3 в результаті цієї ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ОСОБА_1 було завдано струс головного мозку, забійну рану м`яких тканин обличчя та забій м`яких тканин голови. Ступінь тяжкості яких встановлюється.
Разом з цим, наведені вище обставини судом першої інстанції, під час винесення оскаржуваного рішення, не перевірялися.
Згідно ст. 2 КК України, ст. 2 КПК України та ст. 9 КУпАП відповідальність за діяння, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, настає лише за наявності рішення компетентного органу про відсутність у цьому діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, диспозиція як кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК, так і адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, що як у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення кореспондується з вимогами п. 2. 9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Остільки, суд першої інстанції не зіставив фактичних обставин вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, не з`ясував наявність у цій справі умов, які б виключали подвійне провадження в межах кримінального та адміністративного судочинства, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на певну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи і у подальшому не призвели до притягнення цієї особи до відповідальності двічі за одне й те правопорушення, чим допустив істотне порушення норм процесуального права, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість постанови і тягне за собою безумовне скасування судового рішення з наведених вище підстав.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки не з`ясовано всі обставини, які мають суттєве значення для прийняття правильного рішення у справі, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, як передчасно винесена.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 , скасування постанови з винесенням нової постанови, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, слід закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, направивши матеріали до органу досудового розслідування.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року , якою ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення скасувати.
Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, та направити матеріали до органу досудового розслідування.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Коваленко В.Д.