Номер провадження: 33/813/811/22
Номер справи місцевого суду: 495/2159/22
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., адвоката Півторак І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 40800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

З вказаної постанови вбачається, що 08.04.2022 року о 06 год. 50 хв., ОСОБА_1 в с. Випасне, Білгород Дністровського району Одеської області по вул. Кишинівська, 45, керував автомобілем марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак НОМЕР_1 , якому встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 12 квітня 2019 року.

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2022 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції застосовано санкцію ст. 126 ч. 5 КУпАП, яка передбачає за повторне протягом року вчинення порушення, передбачених ч. 2-4 цієї статті, проте матеріали справи не містять доказів повторного вчинення такого правопорушення, що виключає можливість притягнення до відповідальності за таке правопорушення;

2)санкція ч. 4 і ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає, а керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортними засобами, але протокол та рапорт складені 08.04.2022 року працівником патрульної поліції саме за керуванням транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за що встановлена відповідальність ч. 3 цієї статті;

3)ОСОБА_1 з 14 березня 2022 року перебуває на військовій службі внаслідок призову за оголошеною загальною мобілізацією 24 лютого 2022 року. Відповідно до п.3 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Більше того 18.04.2022 року державним виконавцем Білгород-Дністровського ВДВС за наслідками розгляду відповідної заяви було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами на підставі п. 3 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 з 14 березня 2022 року військової служби в наслідок призову до лав ЗСУ під час дії загальної мобілізації. Зазначену постанову того ж дня було вручено працівникам патрульної поліції Білгород-Дністровського ВП та повернуто ОСОБА_1 посвідчення водія. Отже, працівникам поліції було достеменно відомо, до передачі матеріалів адміністративної справи до суду, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Півторак І.І., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 320934 від 08.04.2022 року, рапортом.

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні зазначених вище доказів встановлені наступні обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 320934 від 08.04.2022 року вбачається, що 08.04.2022 року о 06:50 год., в с. Випасне по вул. Кишинівській, 45 Білгород-Дністровського району, Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак НОМЕР_1 , якому встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 12 квітня 2019 року №55790397 БДМВ ДВС в Одеській області, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Рапорт поліцейського Білгород-Дністровського РОП старшого лейтенанта поліції Крецу К. від 08.04.2022 року з якого вбачається, що 08.04.2022 року під час несення служби по ООП и БДД разом із поліцейським Басистим І. приблизно о 06:50 год. в с. Випасне по вул. Кишинівській, 45 був зупинений автомобіль марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в якому номера агрегатів не співпадають з номером техпаспорту, також на даного водія діє тимчасове обмеження Білгород-Дністровським відділом юстиції від 12.04.2019 року № 55790397, на даного водія був складені адміністративні матеріали за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з чим був згоден.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України (далі Пленум ВСУ) від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд погоджується із твердженнями апелянта щодо відсутності у матеріалах справи доказів притягнення ОСОБА_1 повторно, протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст.126 КУпАП, а отже наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, виходячи з такого.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 раніше притягувався за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, а отже і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП в його діях.

З Єдиного державного реєстру судових рішень не вбачається відомостей про притягнення ОСОБА_1 за 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, який передував складенню оскаржуваного протоколу.

Крім того, представником ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції було надано відповідь Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області на запит адвоката, з якого вбачається що згідно бази даних ІПНП України в період з 08.04.2021 року по 07.04.2022 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали про адміністративне правопорушення? відповідальність за яке встановлено ч. 3 ст. 126 КУпАП, не складались.

Також у матеріалах справи міститься постанова державного виконавця Коєвої І.М. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, з якої вбачається, що 18.04.2022 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коєвою І.М. скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено (Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 12.04.2019 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Косовою І.М. №). Дану постанову державного виконавця від 18.04.2022 року, згідно до супровідного листа від 18.04.2022 року було направлено до Головного управління національної поліції.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, є необґрунтованим і не узгоджується з вказаними вище вимогами КУпАП.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з огляду на вимоги національного законодавства, та, зважаючи на те, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП не доведена, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова