Справа № 950/1752/22
Провадження № 3/950/947/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; пенсіонер),

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

11.09.2022 об 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 за місцем свого фактичного проживання, саме буд. АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, пояснив, що дійсно посварився з донькою, фізичною розправою не погрожував, однак нецензурно виражався в її бік, точно усією розмови не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що на даний час проживає разом із батьками близько двох місяців. 11.09.2022 з батьком виник конфлікт в ході якого останній виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував вдарити та як вона вказала у своїх поясненнях спалити житло. Раніше сварок такого характеру та розмаху у них не виникало через що вона перелякалася, потребувала захисту, не знала що робити далі. Додатково вказала на те, що у зв`язку з війною в неї тяжкий психологічний стан, вдома вона хотіла відчувати себе у безпеці. Стан здоров`я не дозволяє їй хвилюватися, натомість сварка такого характеру як 11.09.2022 негативно на неї впливає, призводить до психологічних страждань.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 наведеної вище статті психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом досліджено наступні докази, які підтверджують вчинене ОСОБА_1 правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 305733 від 11.09.2022; заяву потерпілої від 11.09.2022; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.09.2022; пояснення ОСОБА_2 , надані у судовому засіданні.

Як пояснила у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , в ході сварки з батьком вона злякалася, вказана подія завдала їй емоційних переживань, через що була вимушена звернутись за захистом, викликавши поліцію.

За таких обставин, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильсчтва по відношенню до доньки, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496,20 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП