ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1526/22 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження № 33/807/379/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Усенка А.В., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Усенка А.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 28 березня 2022 року о 14.20 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Юннатів, буд. 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився під час безперервної відео фіксації на бодікамеру MS474286. Від керування відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Усенко А.В. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що свідком інспектором ОСОБА_2 в судовому засідання було зазначено, що під час спілкування з ОСОБА_1 , коли складався протокол, останній сам підтверджував, що він перебував за кермом.

Однак, судом першої інстанції не було прийнято до уваги до пояснення ОСОБА_1 , що протокол складався у його відсутність. Крім того, працівниками поліції не було зафіксовано процес складання протоколу, факт відмови від проходження медичного огляду та зазначених пояснень. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, що суперечить свідченням свідка ОСОБА_2 .

Натомість, ОСОБА_3 в судовому засідання зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та взагалі не мав ключів від замку запалення.

Зазначена обставина узгоджується з показами свідка ОСОБА_4 , однак безпідставно не прийнята судом першої інстанції до уваги.

Тобто, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час події керував транспортним засобом у визначений час.

З відеозапису не вбачається чи керував хтось цим автомобілем чи ні. Відеозапис не є безперервним, а починається з моменту коли автомобіль знаходиться біля будинку, а ОСОБА_1 затриманий та стоїть в кайданках.

ОСОБА_1 під час події був позбавлений можливості користуватися правовою допомогою, йому не було роз`яснено прав і обов`язків, як того вимагає ст. 268 КУпАП.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Усенка А.В., перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №245136 (а.с.1), ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 28 березня 2022 року о 14.20 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Юннатів, буд.36, керував транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився під час безперервної відео фіксації на бодікамеру MS474286. Від керування відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.4) встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, непридатна блідість обличчя, тремтіння пальців рук.

Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 6) встановлено, що транспортний засіб Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 у особи, яка керування автомобілем на момент вчинення порушення, - ОСОБА_1 було тимчасово затримано шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик.

Оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи події (а.с.8).

Усними та письмовими поясненнями інспектора В1Р2Б1 УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Никитенко М.В., яка зазначила, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та який під час події відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази, які є належними, допустимими та достатніми, - зібрані відповідно до вимог КУпАП, позаяк порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової відмови від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, визнає такими, що не знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 під час події не був водієм Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 .

Вказане спростовується відеозаписом події (а.с.8), а саме відеозаписом під найменуванням «ААД№245136», яким встановлено, що працівником поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (14:26 година). За загальним змістом відеозаписом ОСОБА_1 не заперечував, що він під час події був водієм (14:30 година). Вказував, що йому надали транспортний засіб для виконання обов`язків в територіальній обороні. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відповів відмовою (14:25 година).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про те, що ОСОБА_1 під час події здійснював керування автомобілем.

Крім того, апеляційний суд відхиляє покази ОСОБА_3 , який вказував, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки такі покази не узгоджується з відеозаписом події (а.с.8).

Позиція сторони захисту визнається судом безпідставною, адже матеріали справи про адміністративне правопорушення беззаперечно і поза розумним сумнівом вказують на винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому порушенні.

Посилання апелянта про порушення права на захист, оскільки працівники поліції здійснювали процедуру адміністративного провадження за ознаками вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, без участі захисника або спеціаліста в галузі права, як на окрему підставу для скасування судового рішення, на думку суду апеляційної інстанції, є безпідставним, з огляду на таке.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення має чотири стадії: адміністративне розслідування; розгляд справи; перегляд постанови; виконання постанови.

Так, перша стадія передбачає лише те, що уповноважена особа, в даному випадку інспектор патрульної поліції з`ясовує обставини, які можуть свідчити про вчинення особою порушення правил ПДР України, після чого з`ясовує факт вчинення та обставини правопорушення, дані про порушника та в подальшому вказані обставини та данні заносить до процесуального документа протоколу.

На вказані стадії, працівник патрульної поліції не приймає рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому участь адвоката або іншого спеціаліста в галузі права на вказаній стадії не є обов`язковою умовою в розмінні КУпАП.

Посилання апелянта на те, що відеозаписом не зафіксовано процес складання протоколу та інших документів, на думку апеляційного суду, є лише формальним доводом, що за своїм змістом не може слугувати підставою для скасування судового рішення.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у поверхневому з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Усенка А.В., залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/1526/22