Дата документу 22.08.2022 Справа № 554/5582/22
Провадження № 3/554/2022/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 серпня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до них щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, судимого, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 056303 та серії ВАБ № 017417 від 29 червня 2022 року (далі - Протоколи), 24 та 26 червня 2022 року, о 22 год 30 хв та о 22 год 40 хв, відповідно, ОСОБА_1 , в порушення пункту 3 правил адміністративного нагляду, встановлених Октябрським районним судом м. Полтави 13 червня 2022 року, був відсутній за місцем свого мешкання.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП, відповідно до якої, дії, передбачені частиною першою цієї статті (порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції), якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

У судові засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дати, час і місце розгляду справи, не з`являвся, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 28 липня 2022 року судом були винесені постанови про застосування відносно ОСОБА_1 примусового приводу в судові засідання, однак, працівниками поліції останнього доставлено до суду не було. У зв`язку з чим, суд розглянув справу за його відсутності.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 254 КУпАП, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до Протоколів, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення і необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, з огляду на таке.

Ініціаторами складення протоколів при їх складенні було грубо порушено вимоги ст. ст. 251, 254, 256 та 283 КУпАП.

Суд констатує про грубе порушення ініціаторами складення протоколів самої процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд виходить із такого.

Ініціатор складення протоколу датами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке йому інкримінується, зазначено 24 та 26 червня 2022 року, однак самі Протоколи були складені лише 29 червня 2022 року, що в свою чергу є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки Протоколи складено більш ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Крім того, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У Протоколах містяться підписи ОСОБА_1 , водночас візуально вони відрізняються від тих, що містяться у поясненнях наданих останнім. При цьому, ці пояснення дослівно й до букви співпадають між собою, стилістично та орфографічно викладені в калькованому відображенні, що свідчить про те, що вони могли бути виконані самими ж ініціаторами притягнення особи до відповідальності, а тому такі пояснення не відповідають критерію належності та допустимості доказів, з огляду на вимоги ст. 272 КУпАП.

Суд зазначає, що ініціатори складення протоколів неодноразово наголошували на тому, що ОСОБА_1 за місцем мешкання у відповідні дати і період часу не з`являвся, мобільного телефону він не має, а з наданого до суду рапорта інспектора поліції від 28 липня 2022 року взагалі слідує, що саме з цих причин поліцейським не вдається і здійснити його примусовий привід до суду для розгляду цієї справи.

Відтак, залишається незрозумілим те, яким саме чином 29 червня 2022 року поліцейські не тільки склали в присутності ОСОБА_1 . Протоколи, роз`яснили йому права та обов`язки, а ще й відібрали в останнього пояснення по суті інкримінованого йому правопорушення.

Зі змісту Протоколів слідує, що 24 та 26 червня 2022 року, о 22 год 30 хв та о 22 год 40 хв, відповідно, ОСОБА_1 в порушення п. 3 правил адміністративного нагляду, встановлених Октябрським районним судом м. Полтави 13 червня 2022 року, був відсутній за місцем свого мешкання, чим, на думку ініціаторів складення протоколів, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто за повторне протягом року порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 187 КУПАП, є повторне діяння, вчинене протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Разом із тим, у Протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки не розкрито суті порушення відповідно до вимог закону, а лише констатовано факт його вчинення, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В Протоколі взагалі немає посилання на судове рішення, яке набрало законної сили, відповідно до якого щодо ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд, тим самим не зазначено правових підстав, у зв`язку з якими останній повинен був дотримуватись тих чи інших покладених на нього обов`язків, і які саме він порушив, що за викладених обставин унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази у справі долучені до Протоколів ініціаторами їх складення постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2022 року, оскільки посилання на неї в самих Протоколах відсутнє та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2022 року, адже вона не набрала законної сили, про що свідчить відповідно відмітка на ній.

Ініціаторами складення протоколів на підтвердження вини ОСОБА_1 не додано жодного доказу, який би об`єктивно вказував на факти невиконання покладених на нього обов`язків, що були виявлені протягом періоду перебування під адміністративним наглядом та чи взагалі такий нагляд відносно нього встановлювався.

Будь-яких інших доказів на підтвердження інкримінованого йому діяння ініціатором складення протоколу не додано та судом встановлено не було.

Отже, суд вважає, що Протокол щодо ОСОБА_1 не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, йому не роз`яснювались, в зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. З цих підстав суд вважає, що докази його обвинувачення одержані незаконним шляхом.

Ініціатором складення протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що, в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

На переконання суду, дані відображені інспекторами поліції про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, адже його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях та хибних висновках, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО