КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 359/9726/21
апеляційне провадження № 33/824/119/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харченко Сергія Вікторовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 через свого захисника подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказуючи, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом та зупинення його працівникам поліції. Також відсутні пояснення свідків, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харченко С.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 304296 від 30 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 30 вересня 2021 року о 20 год. 12 хв. в с. Гора Бориспільського району Київської області по вул. Бориспіль-7, ДПМА термінал «D» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у постанові про накладення адміністративного стягнення ЕАО № 4842445 від 30 вересня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 здійснив зупинку в забороненому місці; копії квитанції про сплату штрафу за вчинене правопорушення; даними направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 вересня 2021 року; письмовими поясненнями двох свідків; даними розписки про передачу транспортного засобу на зберігання громадянці ОСОБА_2 ; рапортом інспектора патрульної поліції.

В той же час доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засідання ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини та надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги, зауваживши, що він 30 вересня 2021 року разом з дружиною на своєму автомобілі приїхали в аеропорт, зустрічати родичів, припаркував автомобіль в забороненому місці (навпроти входу в приміщення аеропорту) та пішли до аеропорту. При цьому, через півтори години повернувшись до свого транспортного засобу, під час завантаження речей до автомобіля до них під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та необхідності проїзду до медичного закладу. Він відмовився, так як не керував транспортним засобом, та й надалі не збирався керувати автомобілем, за кермом перебувала його дружина.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). За конструкцією ж норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи не зафіксовано факт руху та/або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. Також, на вказаному відеозаписі не зафіксовано свідків визначених в поясненнях, а також роз`яснення працівниками поліції відповідно до Інструкції підстав зупинки, підстави вважати наявність ознак алкогольного сп`яніння та необхідності проходження опосвідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достовірних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 , 30 вересня 2021 року о 20 год. 12 хв., та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу в с. Гора Бориспільського району Київської області по вул. Бориспіль-7, ДПМА термінал «D».

Відтак, висновок суду, про те, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора, яким зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, є доказом, що може підтвердити факт вчинення водієм порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, в даному випадку є необґрунтованими. Оскільки суперечить змісту самого відеозапису, що міститься в даній справі.

Крім того, у відповідності до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАО № 4842445 від 30 вересня 2021 року складеному в 21:25:37 вбачається, що ОСОБА_1 в 20:12:15 керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 ПДР.

У той час, як протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 304296 за ч. 1 ст.130 КУпАП складений працівниками поліції - 30 вересня 2022 року в 21:35.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021 стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харченко Сергія Вікторовича - задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021- скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у відповідністю до положень ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає чинності з дня прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя