КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 752/7233/22. Номер провадження 33/824/2234/2022. Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КпАП України. Головуючий у суді першої інстанції - Дідик М.В. Головуючий у апеляційній інстанції - Дзюбін В.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

за участю особи щодо якої винесена постанова - ОСОБА_1

захисника - адвоката Боруха С.В.,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Боруха Сергія Володимировича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року,

у с та н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який обіймає посаду старшого водія військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655,00 грн.

Постановою судді місцевого суду військовослужбовець ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за появу в стані алкогольного сп`яніння.

Як визнав установленим за змістом постанови суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

29 червня 2022 року о 20:30 годині за адресою: м. Київ, вул. Деревообробна (територія військової частини НОМЕР_1 ), заступником командира з МПЗ, лейтентом ОСОБА_2 , був виявлений військовослужбовець військової служби за мобілізацією - солдат ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто дії воєнного стану.

В апеляційній скарзі адвокат Борух Сергій Володимирович, який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , вважаючи винесене суддею місцевого суду рішення про визнання його винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України незаконним і необґрунтованим, винесеним з істотними порушеннями як процесуального, так і матеріального адміністративного права, просить: поновити строк на апеляційне оскарження; постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року - скасувати та провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник Борух С.В. зважає на те, що дана постанова винесена з порушенням норм як процесуального адміністративного закону так і неправильним застосуванням норм матеріального адміністративного права, при цьому суддя місцевого суду неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи, а також - не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставного та незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та основних доводів апеляційної скарги, викладених захисником ОСОБА_3 за її змістом; вислухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_1 в стадії апеляційного розгляду, які підтримали скаргу за наведених у ній обставин; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи скарги, викладені апелянтом, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню за таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року за №3477-ІV, є джерелом права в Україні.

Згідно положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Зазначені вимоги та приписи при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належним чином не виконані, з огляду на таке.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Зокрема, об`єктивна сторона як у протоколі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2022 року, так і в постанові судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 , - не повною мірою відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, а саме такі не містять детальної конкретизації неналежного несення ним військової служби.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, виражається у вживанні військовослужбовцем алкогольних, слабоалкогольних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, а також виконання службових обов`язків у нетверезому стані, що не знайшло відповідної належної конкретизації у вказаних процесуальних документах.

Отже, у порушення вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, суддею місцевого суду в постанові не викладено опис обставин правопорушення в контексті диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, установленого під час розгляду справи.

Крім цього, з матеріалів справи не вбачаються причини, які перешкодили проведенню медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення серії КИ №533 від 30 червня 2022 року /а. с. 1-2/ зазначені анкетні дані свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які начебто підтверджують факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Але, будь-які пояснення цих свідків у матеріалах справи - відсутні, що залишив поза увагою суддя місцевого суду.

Між тим, спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, при винесенні суддею місцевого суду оскаржуваної постанови порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

Статтею 62 Конституції України , зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, недотримання суддею місцевого суду вимог ст. ст. 7, 8, 9, 245, 251, 252, 254, 256, 268, 278, 280, 283, 284 КпАП України про необхідність всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, і вирішення її в точній відповідності із законом, призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 незаконного й необґрунтованого рішення.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов остаточного висновку про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

На підставі ч. 2 ст. 294 КпАП України поновити адвокату Боруху Сергію Володимировичу, який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Боруха Сергія Володимировича, який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрити за відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н