ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/97/22Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 33/817/433/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вальчук М. М. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

Згідно з постановою суду, 02 січня 2022 року о 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 на АД М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в с. Деренівка з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови та координації руху. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 та їхати в медичний заклад водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляції адвокат Вальчук М.М. просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з вчиненням правопорушення в стані крайньої необхідності.

Мотивує скаргу тим, що у звязку з необхідністю надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_2 , у якої були термінові пологи, її довіритель змушений був діяти в умовах крайньої необхідності оскільки доставляв до породіллі, з якою був укладений договір, медсестру. Вважає, що за даних обставин небезпека для здоровя та життя породіллі та немовляти не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною ніж відвернута.

Крім того, посилається на відсутність в матеріалах справи доказів того, що автомобіль здійснював рух, а ОСОБА_1 виконував функції водія, оскільки вказані обставини не зафіксовані на відео, долученому поліцейськими до матеріалів справи.

Вказує на суперечність у даті кінцевого терміну повірки газоаналізатора вказаному у протоколі про вчинення адмінправопорушення - до 14 грудня 2022 року та долученому до матеріалів справи - чинному до 26 травня 2022 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200172 від 02 січня 2022 року, згідно з яким 02 січня 2022 року о 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 на АД М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в с. Деренівка з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови та координації руху, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 та їхати в медичний заклад водій відмовився;

- постанові серії БАБ № 125656 від 02 січня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, за те, що він керуючи 02 січня 2022 року о 00 год. 25 хв. транспортним засобом Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 на АД М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в с. Деренівка перемкнув дальнє світло фар, чим засліпив інших водіїв, які рухались в попутному напрямку, чим порушив п.п. 19.2 ПДР;

-відеозаписах поліцейських, долучених до матеріалів справи, з яких слідує,що ОСОБА_3 зупинили працівники поліції, пояснили причину зупинку, інспектор пояснив, які ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_3 , запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або проїхати в медичний заклад, на що ОСОБА_3 відмовився, при цьому не заперечував того факту, що він керував автомобілем, а також не мав зауважень з приводу строків повірки чи несправностей газоаналізатора Драгер;

- розпискою ОСОБА_4 про те, що вона зобов`язується не допустити до керування транспортного засібу Toyota Carina д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Вважаю доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності необгрунтованими оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

Також не заслуговують на увагу посилання представника на відсутність у матеріалах справи доказів того, що автомобіль здійснював рух, а ОСОБА_1 виконував функції водія, оскільки вони спростовуються відеозаписом, долученим поліцейськими до матеріалів справи, з якого вбачається що до ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі за кермом, підійшли працівники поліції та повідомили про допущене ним порушення вимог ПДР України - керування автомобілем з ввімкненим дальнім світлом фар, чого ОСОБА_1 не заперечив та у звязку з чим був притягнутий ними до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП( дана постанова ним оскаржена не була), а також протоколом про вчинення ним адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який згідно зі ст.251 КУпАП є доказом у справі про вчинення адмінправопорушення. Крім того, слід зазначити що статтею 266 КУпАП передбачено вимоги щодо здійснення відеофіксації процедури огляду водія на стан алкогольного спяніння чи відмови від такого огляду, та у випадку відсутності відеозаписувального пристрою допускається можливість проведення такого огляду у присутності двох свідків, отже при проходженні огляду водія на стан алкогольного спяніння відеофіксація є лише одним із доказів визначених ст.251 КУпАП, тим більше закон не вимагає її обовязковості на підтвердження факту керування водієм автомобілем, оскільки вона підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

Твердження представника ОСОБА_1 про суперечність у кінцевій даті повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яка не співпадає у протоколі та долученому до матеріалів справи свідоцтві про повірку, не стосуються суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення оскільки він відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вальчук М. М. залишити без задоволення, а на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя