Єдиний унікальний номер 341/963/22
Номер провадження 3/341/432/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

Семіона П. І.,

захисника Мисак О. С.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за наступних встановлених суддею обставин.

06 серпня 2022 року о 07 годин 45 хвилин по вул. Львівській у м. Галичі водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. «VOLVO», н. з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «PACTON», н. з. НОМЕР_2 , під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, на заокругленій ділянці дороги не вибрав безпечну швидкість руху, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з т. з. «Mercedes-Benz Sprinter», н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України та допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема за клопотаннями учасників.

У судовому засіданні 11.10.2022 з технічних причин оголошено перерву до 14.10.2022.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у зазначеному в протоколі порушенні ПДР та вчиненні порушення статті 124 КУпАП не визнав. Захисник і ОСОБА_1 вважають, що останній ПДР не порушував, а у зіткненні автомобілів та ДТП винуватий ОСОБА_2 , який під час роз`їзду автомобілів виїхав на зустрічну смугу та перевищив швидкість. При цьому швидкість руху ОСОБА_1 була безпечною, а сам він під час зустрічного роз`їзду дотримувався ПДР, зокрема безпечного інтервалу. Особливість ділянки дороги та великі габарити його транспортного засобу не дозволяли ОСОБА_1 рухатись ближче до правого краю його смуги руху.

Представник потерпілого подав клопотання про відкладення розгляду справи через відпустку. Суддя клопотання залишив без задоволення, оскільки присутність представника потерпілого не є обов`язковою. Крім того, ще до 14.10.2022 у потерпілої сторони було достатньо часу для викладення своєї позиції у письмовому вигляді. Також, неможливість адвоката виконувати свої обов`язки не є перешкодою для прибуття в судове засідання безпосередньо потерпілого чи залучення потерпілим іншого представника.

Окремо звертаю увагу на те, що строк накладення адміністративного стягнення становить три місяці, а тому з метою дотримання вказаних строків, в тому числі з урахуванням апеляційного перегляду справи, суддя дійшов висновку про відсутність перешкод для продовження розгляду справи.

Надаючи правову оцінку поясненням учасників справи та наявним матеріалам, суддя виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 06 серпня 2022 року серії ААД № 110070 дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з положеннями пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху (п. 1.10 ПДР України).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя окремо зазначає, що розгляд цієї справи здійснюється виключно у межах обвинувачення, викладеного у протоколі, та стосується дій ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Винуватісь ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчиненому за вище викладених обставин повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 06 серпня 2022 року серії ААД № 110070, де зафіксовано дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, учасників ДТП і їхні ТЗ;

- схемою місця ДТП, яка відбулась 06.08.2022, з якої установлено, що сліди протектору шин автомобіля ОСОБА_1 беруть свій початок від самої роздільної смуги напрямків руху;

- фотографіями з місця ДТП, з яких установлено сліди протектору шин автомобіля ОСОБА_1 беруть свій початок від самої роздільної смуги напрямків руху;

- відеозаписі з камери відеоспостереження, на якому відображено рух транспортних засобів до зіткнення та під час зустрічного роз`їзду. Дані відеозапису дають можливість установити, що під час зіткнення транспортних засобів частина напівпричепа «PACTON», н. з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , перебувала на смузі зустрічного руху. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 до зіткнення з автомобілем потерпілого рухався не максимально праворуч у своїй смузі руху.

При цьому з відеозапису суддя встановив, що реальних об`єктивних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 під час зустрічного роз`їзду з автомобілем потерпілого дотримуватись такої відстані між боковими частинами автомобілів, за якої була б гарантована безпека дорожнього руху, не було. Тобто, дорожня обстановка об`єктивно дозволяла ОСОБА_1 рухатись у своїй смузі руху значно ближче до її правого краю, далі від роздільної лінії смуги руху транспортних засобів.

Таким чином, на підставі установлених даних суддя дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України у зв`язку з наступним.

ПДР не містять визначення поняття «безпека дорожнього руху». У Типовому положенні про Систему управління безпекою руху на автомобільному транспорті зазначено, що безпека дорожнього руху це характеристика дорожнього руху, що визначається аварійністю». Своєю чергою аварійність це сукупність ДТП, здійснених учасниками дорожнього руху.

У порушення вимог п. 2.3 «б» ПДР України водій ОСОБА_1 не проявив достатньої уважності, що, зокрема, призвело до ДТП.

У порушення вимог п. 12.1 ПДР України водій ОСОБА_1 рухався хоч і в установлених межах швидкості руху, проте його швидкість не була на такому рівні безпеки, щоб ОСОБА_1 врахував дорожню обстановку, зокрема в частині складності повороту на відповідній ділянці руху, ширину смуги його руху, а також особливості його транспортного засобу, в тому числі наявність причепа та габарити, щоб мати змогу безпечно керувати своїм ТЗ.

Порушення пункту 13.1 ПДР України полягало у тому, що ОСОБА_1 не врахував швидкості свого руху, дорожню обстановку, особливість і стан свого транспортного засобу (габарити) і під час зустрічного роз`їзду з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter» не дотримався безпечного інтервалу, тобто такої відстані між боковими частинами транспортних засобів, за якої була б гарантована безпека дорожнього руху. При цьому ширина смуги об`єктивно дозволяла ОСОБА_1 рухатись значно ближче до її правого краю, ніж він рухався.

З огляду на викладене, суддя вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що у ДТП винен виключно ОСОБА_2 , а сам ОСОБА_1 ПДР України не порушував, оскільки з наявних матеріалів справи, зокрема з відеозапису та фотографій, чітко установлено, що ОСОБА_1 під час зустрічного роз`їзду з автомобілем потерпілого не дотримався безпечного бокового інтервалу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, недотримання ОСОБА_1 вказаних вимог пунктів 2.3 «б», 12.1 та 13.1 ПДР України призвело до зіткнення автомобілів, які зазнали механічних пошкоджень, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

На переконання судді, на підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 встановлено у розмірі 2481,0 грн.

Керуючись ст. ст. 124, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ