Справа № 567/860/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м.Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Курися О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за ч.1 ст.130, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

05.07.2022 р. о 19 год. 32 хв. ОСОБА_1 в с.Оженин по вул.Огородника Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом скутером марки «Honda Dio», реєстраційний номер відсутній, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Окрім того, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП при наступних обставинах 05.07.2022 р. о 19 год. 49 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в с.Оженин по вул.Огородника Рівненського району Рівненської області, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння на вимогу залишатися на місці зупинки транспортного засобу намагався втекти.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 09.08.2022 року частково підтвердив обставини, викладені у складених відносно нього протоколах, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав частково, водночас свою вину у вчиненні іншого правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП заперечив та пояснив, що у день та час, вказаний у протоколах він керував скутером та зупинився після того як помітив патрульний автомобіль з проблисковими світловими маячками та звуковою сиреною. Працівники поліції пояснили йому причину зупинки - порушення ним ПДР України, а саме керування незареєстрованим у встановленому порядку скутером та без мотошолома, в подальшому також йому було поставлено у провину керування транспортним засобом без посвідчення водія. З приводу вказаних порушень ПДР України відносно нього було винесено постанову, якою його було притягнуто до відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказана постанова ним не оскаржувалась та штраф було сплачено. Пояснив, що після встановлення його особи працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та він достеменно не пригадує, що їм відповів, зазначивши, що він начебто і не відмовлявся від проходження огляду і начебто відмовився. Заперечив вживання спиртних напоїв перед тим як керував скутером. Зазначив, що злісної непокори працівникам поліції не вчиняв, водночас пояснив, що під час спілкування один з працівників поліції заподіяв йому біль нанісши удар у пахвинну ділянку, в подальшому його повалили на землю та одягнули кайданки. Вказані події відбувались поруч з місцем зупинки транспортного засобу. В подальшому його було затримано та у супроводі поліцейських доставлено у відділення поліції, де були складені процесуальні документи. В судовому засіданні 30.08.2022 р., після вступу у справу захисника, ОСОБА_1 підтримав заявлене своїм захисником клопотання про закриття провадження у справі на п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Захисник ОСОБА_1 - Курись О.П. в судовому засіданні 30.08.2022 р. заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, мотивуючи тим, що працівниками поліції в повній мірі не було дотримано порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом належним чином не доведений, водночас вказуючи, що працівники поліції не провели ідентифікацію скутера на відповідність його ознакам транспортного засобу. ОСОБА_1 у день та час, вказаний у протоколі не вчиняв дій, які б свідчили про його втечу від поліцейських з місця події. Окремо зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408491 від 05.07.2022 р. в порушення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» не підписаний посадовою особою, яка склала такий протокол.

З метою всебічного та повного з`ясування обставин справисудом вживалися заходи для виклику в судове засідання працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для допиту їх в якості свідків, проте останні в суд не з`явилися, про причини неявки не повідомили. ОСОБА_1 та його захисник не наполягали на повторному виклику вказаних свідків, у зв`язку з чим розгляд справи здійснено на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника, наведені на спростування провини ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та суд приходить до висновку, що він всупереч п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння виходячи з наступного.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після зупинки ОСОБА_1 та під час перевірки працівниками поліції документів у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що його було повідомлено, у зв`язку з чим йому двічі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестера або у медичному закладі, на що водій відмовився без зазначення причин своєї відмови. Працівники поліції роз`яснили водію наслідки, передбачені законом, у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ОСОБА_1 свого рішення про відмову від проходження огляду не змінив. Водію були роз`яснені його права, передбачені законом. Водія було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. В подальшому працівники поліції роз`яснили водію його права та склали відповідні процесуальні документи, з якими ознайомили ОСОБА_1 (VID56F, VID57F, VID56F).

В наданих суду поясненнях, ОСОБА_1 після дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського підтвердив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, водночас не зміг пояснити суду причин з яких він відмовився такий огляд пройти.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та останній від проведення огляду на місці зупинки з використанням газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager» відмовився.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським на ім`я ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №022833 від 05.07.2022 р., ОСОБА_1 цього дня о 19 год. 32 хв. в с.Оженин по вул.Огородника Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом скутером марки «Honda Dio», реєстраційний номер відсутній, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, на спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом - скутером марки «Honda Dio», спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема, поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні 09.08.2022 року, в яких він визнав факт керування скутером, а також дослідженою в судовому засіданні постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №084884 від 05.07.2022 р., відповідно до якої було встановлено, що 05.07.2022 р. о 19 год. 32 хв. ОСОБА_1 в с.Оженин по вул.Огородника керував транспортним засобом скутером «Honda Dio», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без посвідчення водія та без мотошолома, чим допустив порушення ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч.1, 2 ст.126, ч.5, 6 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 у наданих суду поясненнях підтвердив факт винесення відносно нього вищевказаної постанови, зазначивши, що не оспорював її та сплатив штраф у розмірі, вказаному у такій постанові, а відтак у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність такої постанови.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 та його захисник не навели суду обгрунтованих доводів та не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передаченого ст.185 КУпАП суд виходить з наступного.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника, вважаю, що провадження у справі за ст.185 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони грмадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП полягає, зокрема, у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З досліджених судом доказів не встановлено обставин, так як вони викладені у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі, зокрема, з відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408491 від 05.07.2022 року зазначено, що він вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу залишатися на місці зупинки транспортного засобу намагався втекти.

Проте з долучених до матеріалів справи відеозаписів, які було досліджено в судовому засіданні, судом не було встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу втікав з місця його зупинки.

Згідно ч.2 ст.256 КУпАП, пункту 2 розділу ІІ Інструкції

з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте в порушення вищенаведеного складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП не підписаний посадовою особою, яка склала протокол, а містить лише підпис особи відносно якої він був складений.

Таким чином, з досліджених судом доказів не встановлено обставин, так як вони викладені у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі за ст.185 КУпАП, який суд визнає недопустимим доказом у зв`язку з відсутністю у ньому підпису посадової особи, яка його склала.

Суд приходить до переконання, що обставини адміністративного правопорушення, так як вони викладені у протоколі, не відповідають обставинам справи та спростовуються доказами дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП підлягає закриттю.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, паередбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено.

Згідно довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 06.07.2022 р. ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України та згідно бази даних 13.07.2013 р. отримав посвідчення водія.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 раніше притягується до адміністративної відповідальності, одружений, є особою пенсійного віку, тяжких наслідків у результаті скоєного порушення не настало, а тому беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 01.09.2022 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.