ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2022 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою (ВПО): АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
встановив:
11 квітня 2022 року о 17 год. 30 хв. в м. Добропілля, вул. Гагаріна, б. 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав клопотання, у якому зазначив про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив не приймати до уваги протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків, оскільки вони є неналежним доказом. Крім того, зазначив, що не ознайомлений із відеозаписом, який долучено до протоколу, а якщо він не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року визнати його недопустимим доказом. Також, просив дослідити його власний відеозапис від 11.04.2022 року з місця події, що дасть можливість зробити висновки судом щодо наявності чи відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння.
Стосовно ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи слід зазначити наступне.
Вперше розгляд справи призначено на 27 травня 2022 року, який відкладено через неявку ОСОБА_1
31 травня 2022 року розгляд справи відкладено за клопотанням ОСОБА_1 та надано можливість ознайомитись з матеріалами справи.
07 червня 2022 року ОСОБА_1 подано клопотання про передачу справи про адміністративне правопорушення за підсудністю до Шевченківського суду м. Львова. Постановою судді від 07.06.2022 відмовлено у передачі справи за підсудністю, розгляд справи відкладено.
14 червня 2022 року відкладено розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 та надано можливість ознайомитись з матеріалами справи.
Постановою судді від 30 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення у справі представника ОСОБА_2 та відкладено розгляд справи, постановлено наступне судове засідання 06.07.2022 проводити у режимі відеоконференції з приміщення Шевченківського районного суду м. Львова.
06.07.2022, 09.08.2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та поданням клопотання про зупинення розгляду справи.
Постановою судді від 13.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи.
Отже, ОСОБА_1 було надано досить тривалий час для повного ознайомлення з матеріалами справи. Подальші його дії, на думку судді, свідчать про намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення від адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і його обізнаність про зазначене, відсутність від нього клопотання про відкладення розгляду справи, суддя вважає можливим проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 із долученими відео файлами з місця події, суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, якими встановлений порядок проходження огляду, вбачається, що такий огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджена матеріалами справи та його дії кваліфіковані правильно.
Я зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що визначено у ст. 252 КУпАП.
Належними та допустимим доказами винуватості ОСОБА_1 , які досліджені та проаналізовані суддею, є:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 316200 від 11 квітня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , 11 квітня 2022 року о 17 год. 30 хв. в м. Добропілля, вул. Гагаріна, б.28, керував автомобілем ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на предмет вживання ним наркотичних засобів з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Складено протокол про адміністративне правопорушення, від підпису в протоколі та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. Також, відмовився отримати копію протоколу;
- відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_1 11.04.2022 був зупинений працівниками поліції в м. Добропілля неподалік міської лікарні. Перебував за кермом автомобіля ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_2 . Спочатку без присутності свідків ОСОБА_1 повідомлено, що працівник поліції має підозри, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній виказує категоричну відмову. Працівник поліції повідомляє, що в такому разі відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, на що останній не заперечує. Крім того, працівник поліції відстороняє ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом і повідомляє про вилучення автомобіля. Крім того, у присутності понятих, які представились на відеозаписі як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 повідомив, що 11.04.2022 року керував автомобілем ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_2 , був зупинений у м. Добропілля, поблизу міської лікарні працівниками поліції. Крім того, працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на предмет вживання ним наркотичної речовини з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що останній виказав категоричну відмову, а також відмовився від надання пояснень та підпису в протоколі.
Отже, враховуючи, що поняті були присутні під час відеофіксації відмови ОСОБА_1 від проходження останнім медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а зміст письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року не суперечить відеозапису, а тому, не викликають сумніви у їх справжності і визнаються суддею допустимими та такими, що підтверджують винуватість у скоєнні ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Доводи ОСОБА_1 у клопотанні про те, що відеозапис не є безперервним, не заслуговують на увагу, оскільки при розгляді справи суд аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт ненадання суду безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності.
Крім того, суддя зазначає, що за приписами ст. 251 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року відсутня заборона на фіксування правопорушення іншими приладами відеофіксації.
Суддя зауважує, що дані про адміністративне правопорушення встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Отже доводи ОСОБА_1 про недопустимість як доказу відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними та не приймаються суддею.
Також, судом досліджено два фрагменти (відеозапису) зроблені ОСОБА_1 11.04.2022 під час документування працівниками поліції адміністративного правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на відеокамеру стверджує про те, що він не вживає наркотичні речовини.
Разом із тим, вказані відеозаписи не спростовують ту обставину, що 11 квітня 2022 року водій ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на вимогу поліцейського відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Отже, сукупність наведених доказів підтверджує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, та має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 11 квітня 2022 року керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 7, 33, 38, 40-1,130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий: 4652 24.12.2020 24.12.2030, РНОКПП НОМЕР_4 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який повинен бути сплачений за реквізитами: отримувач Донецьке ГУК/Донецька область/21081300, код отримувача (ЕДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВА№) UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий: 4652 24.12.2020 24.12.2030, РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання постанови.
Повний текст постанови виготовлений 13 жовтня 2022 року.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик