ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою адвоката Приблуди Є. В. діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 08 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 469 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок чого порушив п. 2. 9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є незаконним, та таким, що винесено без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що з відеозапису не вбачається фату керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсутні будь які відомості, щодо газоаналізатора Драгер Алкотест 7510. Вказав, що в нього виникають сумніви щодо правдивих даних про свідків, оскільки знаходження їх о першій годині ночі у дворі багатоповерхівки, які є мешканцями іншої області да їхнього житла приблизно 200-300 км. Крім, того пояснення свідків заповнено поліцейським, а не власноручно свідками, що в свою чергу викликає сумнів в упередженості свідків.

Крім, того розгляд провадження відбувся без участі ОСОБА_1 , хоча жодного документа про виклик учасників провадження у судове засідання не отримували та на території м. Харкова постійні бойові дії обстріли місцевості, внаслідок чого страждають електромережі.

18 серпня 2022 року сторони будучи належним чином повідомленні, до судового засідання призначеного на 09 год 00 хв не з`явилися. По телефону, о 09 годині 20 хв повідомив секретаря судового засідання, що він зараз не поряд із комп`ютером, на що йому було надано додатковий час, щоб він вийшов на відеоконференцзв`язок. Однак очікуючи з 09 год до 11 год 30 хв, ОСОБА_2 не вийшов на відеозв`язок та в подальшому перестав відповідати на телефонні дзвінки. Жодних клопотань про відкладення судового засідання на вказану дату та час не надходили.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Враховуючи вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Окрім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини та положень діючого законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії адвоката Приблуди Є. В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки захисник Приблуда Є. В. не з`явився як до суду та і на відеозвязок із судом, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду та не повідомив про причини своєї неявки.

Отже, ОСОБА_1 та його захисник будучи обізнаним про те, що відносно нього у Полтавському апеляційному суді здійснюється перегляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Приблуди Є. В. діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 08 липня 2022 року, знехтували своїми процесуальними правами та процесуальними обов`язками, не з`явилися до суду, де мали можливість надати свої пояснення, заявити відповідні клопотання.

За наведених обставин, а також з метою дотримання розумних строків суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Приблуди Є. В.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

1.протоколом про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2021 року серія ААБ №297361, відповідно до якого 21 грудня 2021 року о 01 годині 25 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» з н.з. « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановлено законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом 220 від 21 грудня 2021 о 01 год 59 хв, чим порушив п. 2.9 а ПДР України;

2.результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, з якого вбачається, що за допомогою Alcotest 7510, прилад № ARLM -0290, принтер ARLK - 0078, тест № 220, дата ост. градуюв. 02 квітня 2021 року, ОСОБА_1 21 грудня 2021 року о 01 год 59 хв пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та його результат становить 2.84 % .

3.актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння на момент освідування ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду на стан сп`яніння проба позитивна 2.84 %; Акт складено за участі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які підписали зазначений акт;

4.поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідного до яких пояснили, що були свідками під час проходження огляду на місці зупинення транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 водія ОСОБА_1 , результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2.84 проміле. Від письмових пояснень та підпису у протоколі відмовився;

5.відеозаписом долученого до матеріалів справи працівниками поліції з нагрудної камери патрульного, з якого фактично вбачається, що водій ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції, вказав що він приїхав до місця зупинки та намагається доїхати до свого житла, вказавши де саме він проживає, після чого погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. В присутності двох свідків було здійснено пробний замір за допомогою газоаналізатора, яким встановлено позитивний результат, а саме 2.84 проміле;

6.направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , з якого вбачаєстья, що під час огляду ОСОБА_1 працівниками поліції він мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу, порушення мови. Від проходження у закладі охорони здоров`я відмовився.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо, доводів апелянта відносно того що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без їхньої участі, то вказане право було поновлено під час апеляційного розгляду. Під час апеляційного розгляду було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки відсутність його та адвоката в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

Твердження апелянта,що з відеозапису не вбачається фату керування транспортним засобом ОСОБА_1 , судом взято до уваги. Дійсно з наданого відеозапису, факту керування не зафіксовано, однак під час спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції, починаючи з 23 хв, фактично сам підтвердив той факт, що він рухався додому, та намагається доїхати до свого будинку, про що також просив допомоги у працівників поліції, вказавши де саме він проживає.

Апеляційні доводи, щодо неупередженості свідків, які проживають в іншому місті є безпідставними, оскільки покази свідків є логічними, послідовними та такими, що в повному обсязі взаємо узгоджуються з іншими наявними доказами, та засвідченні їхніми підписами, будь яких належних доказів, щодо упередженості показів свідків суду надано не було.

Щодо твердження апелянта, на відсутності будь якої інформації відносно технічного засобу, а саме газоаналізатора Drager Alcotest 7510 то зазначаю наступне. Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак, адвокатом не вказано де працівниками поліції не виконано цієї вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Приблуди Є. В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 08 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко