Справа № 495/6264/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському Одеської області матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері

Іванченко Сергія Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ПМР, м. Тирасполь, обіймає посаду ІПС вищої категорії начальник 2-го відділення інспекторів 25 прикордонного загону, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №22-2022 СП від 22 серпня 2022 року, згідно якого старший сержант ОСОБА_1 проходячи службу на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної номенклатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , протягом лютого червня 2022 року, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», та посадових обов`язків, недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної номенклатури швидкого реагування не вжив, а саме не здійснив передачу закріпленого за ним майна речової служби іншій особі перед своїм відрядженням до 79 прикордонного загону, в наслідок чого прикордонній номенклатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону завдано матеріального збитку на суму 186603,00 грн., чим вчинив військове правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особового періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адже він не міг передати товарно-матеріальні цінності новопризначеній особі сержанту ОСОБА_2 , адже не було взагалі проведено інвентаризації цих цінностей спеціальною комісією інвентаризації. Інвентаризація, яка начеб-то виявила відсутність матеріальних цінностей, була проведена 30.06.2022 року, тобто через пів року після передислокації ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні адвокат Попроцький Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі через відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адже ОСОБА_1 не може бути винним у несвоєчасній передачі товарно-матеріальних цінностей іншій відповідальній особі внаслідок відсутності у нього в повній мірі на це відповідних повноважень, ОСОБА_1 був переміщений до розпорядження 79 прикордонного загону ВПС Чонгар, в той час як обидва приміщення, де перебували товарно-матеріальні цінності не було опечатано, вікна вибиті, не було дверей. Окрім того, після вибуття ОСОБА_1 у відрядження, видача товарно-матеріальних цінностей проводилась вже іншими особами.

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а також надавши правову оцінку поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписом ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Так, згідно диспозиції ч.2 ст.172-15 КУпАП відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби , вчинене в умовах особливого періоду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №22-2022 СП від 22 серпня 2022 року, згідно якого старший сержант ОСОБА_1 проходячи службу на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної номенклатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , протягом лютого червня 2022 року, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», та посадових обов`язків, недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної номенклатури швидкого реагування не вжив, а саме не здійснив передачу закріпленого за ним майна речової служби іншій особі перед своїм відрядженням до 79 прикордонного загону, в наслідок чого прикордонній номенклатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону завдано матеріального збитку на суму 186603,00 грн..

Згідно Посадової інструкції інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування 25 прикордонного загону, він несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих його прав, порушення етики поведінки та обмежень, пов`язаних з військовою службою, за використання технічних засобів в охороні державного кордону.

Наказом 25 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, №285-АГ від 16.02.2022 року, ОСОБА_1 вибув у розпорядження НОМЕР_2 прикордонного загону.

Згідно Наказу НОМЕР_1 прикордонного загону №101-АГ від 21.01.2022 року, було створено комісію для передавання матеріальних засобів та вирішено оформити акти прийому-передачі матеріальних цінностей з 24.01.2022 року по 02.02.2022 року.

Відповідно до Протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року, затвердженого Начальником 25 прикордонного загону, Довідки розрахунку №13 щодо розміру збитку, який виник внаслідок нестачі речового майна на ОСОБА_3 станом на 30.06.2022 року, виявлено відсутність товарно-матеріальних цінностей на суму 186603,00 грн..

Як вбачається з Книги обліку матеріальних засобів, виданих у тимчасове користування прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , видача товарно-матеріальних цінностей здійснювалась у прикордонному загоні в період, коли ОСОБА_1 перебував у відрядженні та до проведення інвентаризації, якою було встановлено відсутність матеріальних цінностей.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він обіймає посаду штаб сержанта 25 Прикордонного загону - начальник штабу тилового забезпечення продовольства. 03 квітня 2022 року він отримав Наказ від керівництва приїхати до прикордонного загону та забрати матеріальні цінності. Приїхавши до 25 Прикордонного загону, він побачив, що майно відсутнє, всі каптерки відкриті, двері зломані, речі розкидані, тому, він забрав те, що залишилось. Також пояснив, що д 25 лютого 2022 року, тобто до моменту, коли він покинув територію 25 Прикордонного загону, всі двері були закриті та опечатані, тобто все майно було у схоронності, а це розкрадання трапилось вже після 25 лютого 2022 року.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він обіймає посаду начальника тилового забезпечення. Також пояснив, що у випадку відрядження особи, яка є матеріально-відповідальною особою, у відповідності до Наказу, мав би доповісти, що він є матеріально-відповідальною особою та начальник мав би визначити іншу відповідальну особу. Також пояснив, що була призначена комісія, проводилась інвентаризація, однак, проводити було дуже проблематично, оскільки майно, яке обліковувалось знаходилось у багатьох різних місцях, була виявлена нестача майна, а також встановлені факти не облікованої видачі майна. Також пояснив, що ОСОБА_1 , у випадку його відрядження, мав би подати рапорт по те, що він не може вибути у відрядження, оскільки не здав усе ввірене йому майно по акту інвентаризації.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він мав виконувати обов`язки ОСОБА_1 , однак, це не було оформлено документально. Також пояснив, що він разом із ОСОБА_1 приблизно з 15 січня 2022 року почали звертатись до керівництва з питанням про проведення інвентаризації. Приміщення, у яких знаходились матеріальні цінності, він бачив, на той час вони всі були закриті, а ключі від цих складів були у начальника застави, який і видавав їм матеріальні цінності. Також пояснив, що разом із ОСОБА_1 вони звертались до безпосереднього керівника, начальника застави Зуєва з питань проведення інвентаризації. Також пояснив, що приблизно до 20 березня 2022 року усі склади -каптерки із матеріальними цінностями були зачинені, та також йому відомо, що за час відсутності ОСОБА_1 матеріальні цінності видавались, однак, ким, йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він обіймає посаду старшини з матеріального забезпечення 25 Прикордонного загону. Пояснив, що знає ОСОБА_1 це його колега, якого 16 лютого 2022 року було відряджено до м. Херсон. Також пояснив, що , наскільки йому відомо, до цих приміщень був обмежений доступ. До 05 березня 2022 року він знаходився на території загону, і все майно було у схоронності. Коли вони виїжджали із загону, майно було опечатано, а ключі від складів здані. Також пояснив, що без ОСОБА_1 майно, у порядку необхідності, видавалось військовослужбовцям. Далі, до загону він попав 22 червня 2022 року, коли його відрядили забрати холодильники. Приїхавши, він побачив, що склади-каптерки були відкриті, там хтось жив, там стояли спальні ліжка. Також пояснив, що згідно Книги обліку матеріальних засобів, виданих у тимчасове користування 25 прикордонного загону, останній раз матеріальні засоби видавались 23 лютого 2022 року, про що мається відповідній запис, тобто у період, коли ОСОБА_1 вже був у відрядженні.

Однак,матеріали справине містять будь-яких фактичних даних, які б надавали можливість зробити висновок про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, тобто при вивчені матеріалів справи було встановлено, що вона не містить належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Так, в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено тільки почмнення ОСОБА_1 , Витяг з з Наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №523-ОС від 26.10.2021 року, копію посадової інструкції інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування прикордонного загону, Протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року, копію інвентаризаційного опису №312 від 15.06.2022 року, Довідку розрахунок №13 щодо розміру збитку, який виник внаслідок нестачі речового майна на ПКШР ОСОБА_7 .

При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів саме недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 ..

Більш того, матеріали адміністративної справи не містять висновків службового розслідування, або службової перевірки, яка на думку суду, повинна була бути проведена керівництвом 25 прикордонного загону за фактом недбалого ставлення до війькової служби ОСОБА_1 ..

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, суду надано не було.

Суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу вплив у у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі №495/6264/33 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-15 КпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст даної постанови складено та проголошено 07.11.2022 року о 15:00 годині.

Суддя: