№ 536/1354/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

За участю секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву представника стягувача в.о. начальника ТУ ДСА України в Полтавській області Федька Віталія Олександровича про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та виправлення помилки, -

ВСТАНОВИВ:

Заява обґрунтована зокрема тим, що 30 листопада 2021 року на адресу управління від ДСА України для організації виконання виконавчого документа в частині стягнення судового збору на користь держави надійшов виконавчий документ постанова Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.12.2019 року у справі № 536/1354/19 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн судового збору.

Разом з виконавчим документом надійшло повідомлення старшого державного виконавця Кременчуцького ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області від 20.08.2021 року про повернення документа стягувачу з причини пропущення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та невідповідність його вимогам, а саме відсутність ідентифікаційного коду боржника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У вказаній постанові Кременчуцького районного суду Полтавської області дата набрання чинності судовим рішенням зазначена 02.08.2019 року. Строк пред`явлення до виконання такої категорії виконавчих документів відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» скорочений та становить три місяці.

Вказаний виконавчий документ вже пред`являвся до виконання, про що свідчить напис виконавця на ньому, проте так і залишився не виконаним.

Враховуючи скорочену тривалість строку пред`явлення відповідної категорії виконавчих документів до виконання - три місяці, а також, що закінчення такого строку перешкоджає повторному зверненню виконавчого документа до виконання,вважає за необхідне поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, згідно повідомлення Кременчуцького ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 20.08.2021р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання відсутність ідентифікаційного коду боржника у виконавчому документів є підставою такого повернення.

Для можливості повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання допущену у ньому описку необхідно виправити.

З урахуванням вказаного просив суд:

-визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.12.2019 року у справі № 536/1354/19 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

- поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа - постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.12.2019 року у справі № 536/1354/19 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

- виправити помилку у виконавчому документі постанові Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.12.2019 року у справі № 536/1354/19 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору, вказавши реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Згідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Вирішуючи питання щодо виправлення описки у постанові Кременчуцького районного суду Полтавської області шляхом зазначення ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , суд виходив з наступного.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги, яким має відповідати виконавчий документ, зокрема у виконавчому документі повинно бути зазначенореєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Судом встановлено, що на час ухвалення рішення по справі, ідентифікаційний номер ОСОБА_1 суду не був відомий.

31.01.2020 року здійснено запит до ДФС України про надання реєстраційного номеру платника податків ОСОБА_1 , у відповіді на який отримано інформацію, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11.11.2020 у справі № 817/777/16 сформулювала висновок вказала, що описки - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) орфографічна, граматична, пунктуаційна помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Такі помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Як правило, описка, як мовна помилка, не спотворює текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: помилкове розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів тощо.

З урахуванням вказаного, суд вважає що не зазначення інформації про боржника, яка не була відома суду не є помилкою та виправленню не підлягає.

Водночас, суд зазначає, що відповідно ч.3 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач самостійно має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти виконанню рішення.

Також, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, суд доходить висновку, про відсутність правових підстав для звернення заявника до суду з заявою про виправлення помилки, тому у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.12.2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Водночас стягнуто в дохід держави 384,20 грн судового збору.

27.12.2019 року вказана постанова набрала законної сили та 20.01.2020 року направлена до Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області для виконання в частині стягнення судового збору.

Згідно відміток державного виконавця:

-04.02.2021 року виконавчий документ повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»;

-20.08.2021 року виконавчий документ повернуто на підставі ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки пропущенй строк пред`явлення документу до виконання та відсутній ідентифікаційний код боржника.

Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Судом встановлено, що у зв`язку з неодноразовим поверненням виконавчого листа стягувачу, тримісячний строк пред`явлення його до виконання закінчився.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), N 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

З огляду на викладене та з урахуванням того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що відновлення пропущеного строку для пред`явлення постанови суду до виконання спрямоване саме на захист інтересів держави в особі, якою є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки невиконання рішення суду з підстав не зазначення частини відомостей боржника, нівелює принципи ЗУ «Про судовий збір», так як однією зі статей формування доходів спеціального фонду Державного бюджету країни є судовий збір.

Керуючись ст. 304 КУпАП, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника стягувача в.о. начальника ТУ ДСА України в Полтавській області Федька Віталія Олександровича про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та виправлення помилки задовольнити частково.

Визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та поновити пропущений строк на три місяці з дня отримання даної постанови для пред`явлення до примусового виконання виконавчого документа у справі № 536/1354/19 виданого 16.12.2019 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн судового збору.

В задоволенні клопотання в частині виправлення помилки у виконавчому документі 536/1354/19 від 16.12.2019 року відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлександр Олександрович Колотієвський