Справа № 461/2280/22 Головуючий у 1 інстанції:Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/868/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 , захисника адвоката Штинди Олега Васильовича, перекладача Поніжай Мар`яни Степанівни, та представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Богдана Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року,

встановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_3 за ст. 471, ч. 1 ст. 483 МК України - закрито.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №2517/20900/21 від 03.12.2021 року 183 050 євро (номіналом 200, 100, 50, 20 - 2261 купюр); 125 600 доларів США (номіналом 100, 50, 20 1283 купюр), вироби з металів жовтого та білого кольорів в асортименті, котрі оздоблені іншими матеріалами подібними до каміння (369 шт.), а також 50000 євро - повернуто ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ).

Згідно з постановою, згідно протоколу про порушення митних правил від 03.12.2021 № 2517/20900/21, 02.12.2021 року близько 19 год. 20 хв., громадянка Республіки Польща ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 , прямувала з України до Стамбулу рейсом ТК0444 «Львів-Стамбул» в приватну поїздку, через митний пост «Львів-аеропорт» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю - «зелений коридор». В ході проведення вiзуального огляду багажу на «Rapiscan 622XR» виникла підозра щодо наявності товарів, що підлягають митному оформленню, та/або переміщення яких через митний кордон обмежене. Під час сканування валізи з багажем, який згiдно бiрок № TK 541983, TK 542104 та посадкового документу належать гр. Республіки Польща ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 , було помічено значну щiльнiсть відображену в чорному кольорi iз ознаками металів, розміщених близько один бiля одного. Пасажирку було переведено до спеціально відведеної кімнати огляду для проведення огляду багажу та ручноi поклажі, де було виявлено валютні цінності, а саме готівкових коштів:183 050 євро 00 евроцентів; 125 600 доларів США 00Центів, що згідно курсу валют НБУ станом на 02.12.2021 становить 9 066 086,88 гривень.

Крім цього було виявлено «вироби з металів жовтого та білого кольорів в асортименті (ланцюжки, браслети, сережки, каблучки, кулони, підвіски) котрі оздоблені іншими матеріалами подібними до каміння» загальною кількістю 369 шт. та вагою 1594,58 грам.

Окрім цього, під час проведення огляду, частину коштів в сумі 50000 євро, які було приховано від митного контролю шляхом надання одним товарам вигляду інших, а також засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Вказані кошти в сумі 50000 євро було виявлено шляхом розкриття валізи, в якій серед особистих речей знаходилась коробка циліндричної форми рожевого кольору з чайними пакетиками та цукерками, які були насипані в коробку. Серед чайних пакетиків та цукерок було виявлено паперовий згорток в середині якого були загорнуті кошти у сумі 50000 євро (купюрами по 200 євро 2 пачки перемотані банківською стрічкою з написом 20000 тисяч євро на кожній, купюрами по 50 євро 2 пачки одна обтягнута по боках канцелярськими гумками зеленого кольору інша гумками червоного кольору). Інша частина коштів переміщувалися з поміж одягу без приховування від митного контролю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та винести нову постанову, якою визнати ( ОСОБА_3 винною та накласти на неї стягнення, а саме: штраф, у розмірі 1 542 215 грн. у в дохід держави; конфіскацію в дохід держави готівкових коштів 50 тис. євро вилучених протоколом про порушення митних правил № 2517/ 20900/ 21.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що висновок суду вважає помилковим та необгрунтованим, а саму постанову незаконною, зважаючи на наступне.

Звертає увагу на те, що судом не враховано факту переміщення гр. ( ОСОБА_3 валютних коштів та виробів із дорогоцінних металів шляхом попередньої здачі багажу на першому поверсі аеропорту, в той час коли гр. ( ОСОБА_3 та її подруга ОСОБА_4 в судовому засіданні на запитання суду, представника митниці окремо надавали додаткові пояснення, які не співпадають із вчиненими 02.12.2021 діями, а сааме пояснення надані в суді відрізняються від тих, що були наявні в матеріалах справи на момент надходження її до суду.

Зазначає, що митним органом в ході провадження зокрема встановлено, що гр. Республіки Польща ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 зазначила, що вказані вище валютні цінності, а також вироби з металів жовтого та білого кольорів в асортименті належать їй. А приховані кошти в сумі 50000 Євро перевозила у в коробці з метою подарувати доньці, яка живе в Сполучених штатах Америки та перебуває на лікуванні.

Наголошує, що первинні пояснення на думку митного органу відібрані в гр. ОСОБА_2 в момент вчинення правопорушення вважаються найбільш щирими та достовірними на противагу тим, які вже надані особою в ході дослідження матеріалів справи в суді, де гр. ОСОБА_2 надавалася правнича допомога захисника. Нові ж пояснення містять в собі підміну понять, нових обставин, фактів, що в свою чергу спростовуються відсутністю належних доказів, які не існували на момент вчинення правопорушення. При наданні судом оцінки наявних в матеріалах справи пояснень гр. ОСОБА_2 , як отриманих таких, що не потребували попередньої підготовки є достовірними і на думку митного органу не можуть ставитися під сумнів відповідачем з вище наведених підстав.

Також зазначає, що покликання захисників щодо незастосування засоби митного контролю не заслуговує на увагу, оскільки предмети переміщувалися у валізі до якої було застосовано технічні засоби митного контролю «Rapiscan 622XR», відповідно побачити приховані кошти візуально не було можливо, як до прикладу ті предмети, які гр. ОСОБА_5 переміщувала у ручній поклажі та у верхньому одязі.

Звертає увагу суду, що надані гр. ОСОБА_5 та її захисниками пояснення, жодним чином не спростовують вчиненого нею правопорушення та не стосуються суті справи.

Зазначає, що обставини переміщення валютних коштів між цукерками та чаями у коробці, яка знаходилася у валізі відповідають визначенню незаконного переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, оскільки п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" передбачає приховування товарів у валізах.

Стверджує, що вина ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_6 у вчиненні правопорушень кваліфікованих ч. 1 ст. 483 та ст.471 МК України доведено поза розумним сумнівом, а зібрані в матеріалах справи докази це висвітлюють, доводи захисту їх не спростовують.

Вказує про те, що станом на день переміщення валютних коштів гр. ОСОБА_5 в сумі 50 тис. євро, курс вказаної валюти відносно гривні становить 30,8443 грн., що відповідає сумі 1 542 215 грн.

Вважає, що судом не дотримано норм ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, зазначає, що винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу, захисник- адвокат Штинда О.В. вказує про те, що з викладеним у апеляційній скарзі сторона ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 не погоджується, вважає постанову Галицького районного суду міста Львова від 30.06.2022 обгрунтованою та винесеною із дотриманням норм процесуального й матеріального права.

Наголошує, що митним органом не було 03.12.2021 допущено адвоката до складання протоколу № 2517/20900/21 від 03.12.2021 про порушення митних правил щодо громадянки іноземної держави ОСОБА_7 , а також до цієї процедури не було залучено перекладача тобто названий протокол повністю було складено з відмовою в наданні права особі, яка притягається до відповідальності, на захисника/правову допомогу, та без доведення відповідної інформації до такої особи мовою, якою вона володіє.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 , як особа-іноземець утримувалася в приміщеннях м/п «Львів-аеропорт» більш ніж добу (із 02.12.2021 по 04.12.2021). перебувала у стані стресу й розгубленості, не розуміючи мови, на якій щодо неї оформлялася справа співробітниками митниці. Вказане означає фактичне застосування до ОСОБА_9 адміністративного затримання (ст.507 МК України), хоча таке документально оформлене не було, а представник митниці в суді заперечив що воно відбулося.

Стверджує, що суд першої інстанції вірно зауважив, що справа не містить ні доказів залучення перекладача до процесу складання протоколу про порушення митних прави, ні доказів володіння ОСОБА_10 українською мовою та її розуміння, крім того, дії складення документів було проведено з порушенням гарантованого права на захисника тобто з численними порушеннями національного законодавства та Конвенції про захист права людини і основоположних свобод від 1950 року в частині гарантій особи, як.: притягується до відповідальності, а тому є недопустимими до використання та не можуть слугувати підтвердженням вини особи в інкримінованому за спірним протоколом.

Наголошує, що складання протоколу та здійснення всіх супутніх дій, в тому числі отримання пояснень, від часу фактичного затримання 02.12.2021 гр Республіки Польщі ОСОБА_11 й до надання їй можливості бути вільною і покинути приміщення митного посту "Львів-аеропорт" 04.12.2021 співробітниками Львівської митниці були проведені без залучення захисника/адвоката.

Зазначає, що відсутність перекладача та захисника при складанні відносно гр. Республіки Польщі ОСОБА_11 протоколу у справі про адміністративне правопорушення свідчить про порушення вимог ст. 268 КУнАП, тобто про порушення права на захист, а також названих норм міжнародного законодавства, яке є обов`язковим для України як учасника Конвенції.

Вказує про те, що при з`ясуванні елементів складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 MК України в цьому випадку слідує, що відсутня не лише його суб`єктивна сторона у формі умислу, а й об`єктивна сторона такого правопорушення, адже доказів приховування ОСОБА_10 предметів від митного контролю митним органом доведено не було, відповідних доказів матеріали справи не містять.

Крім того, зазначає, що свідок зі сторони митниці у судовому засіданні дав пояснення, що валюта випала після того, як посадові особи митниці просто потрусили вищезгаданою коробкою. З чого можна зробити висновок, що митницею не було застосовано жодних технічних припасів для розкриття даної коробки для виявлення «прихованої» валюти. Крім того, на фото, які митниця долучила бо матеріалів справи (проте не зазначила наявність таких в протоколі) видно, що валюта знаходиться серед чайних пакетиків, а не під ними, тобто її чітко видно. Крім того, на жодному фото не видно кришки, яка б накривала ту коробку.

Наголошує, що процедура складання протоколу без допуску захисника, без залучення кваліфікованого перекладача, та за наявності інших, описаних вище порушень, надала можливість службовим особам митного органу допускати порушення прав і гарантій особи, щодо якої складено протокол, перекручувати її пояснення, фіксувати їх неточно й неповно тощо. У зв`язку з порушенням вищезгаданих прав та свобод, протокол є недопустимим доказом у справі та як наслідок не може слугувати підтвердженням вини особи ОСОБА_7 в інкримінованому за ним.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю. на підтримку поданої апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_12 , захисника адвоката Штинду Олега Васильовича, які заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 2517/20900/21 від 03.12.2021, громадянка Республіки Польща ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів та шляхом надання одним товарам вигляду інших. Окрім того порушила встановлений порядок проходження смугою руху спрощеного митного контролю зелений коридор, тобто переміщувала товар, який перевищує неоподатковану норму вивезення громадянами товарів за межі митної території України.

Своє рішення про закриття провадження в справі, суддя мотивував тим, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) було істотно порушено та обмежено її процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу, а також те, що вищевказаний протокол складено з численними порушеннями гарантій, встановлених для особи національним та міжнародним законодавством, обов`язковим для України в силу міжнародних договорів, відтак подібна процедура складання протоколу без допуску захисника та без залучення кваліфікованого перекладача надала можливість службовим особам митного органу допускати порушення прав особи щодо якої складено протокол, перекручувати її пояснення, фіксувати їх неточно й неповно тощо.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про порушення митних правил викладено українською мовою, якою не володіє ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) а переклад такого їй зроблений не був, що є грубим порушенням національного законодавства та Конвенції в частині забезпечення дотримання гарантій особи, яка притягується до відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що жодних відомостей про участь перекладача під час складання даного протоколу - не зазначено, а також відомості про те, що особа, що притягається до відповідальності, розуміє українську мову та послуги перекладача їй не потрібні, надані суду матеріали не містять, зокрема, суду не надано відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) розуміє українську мову та не потребує послуг перекладача, не доведено і те, що виклад протоколу на українській мові був повністю зрозумілий ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), та те, що переклад такого їй був зроблений, що є порушенням законодавства та Конвенції в частині гарантій особи, яка притягується до відповідальності.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), мала можливість скористатися послугами залучення перекладача суд до уваги не бере, оскільки митним органом професійний перекладач залучений не був, що свідчить про недопустимість використання оформлення матеріалів про порушення митних правил щодо ОСОБА_11 ( ОСОБА_1 ), у розумінні ст. 251 КУпАП, що не може слугувати підтвердженням її вини в інкримінованому за спірним протоколом.

Також судом першої інстанції при прийнятті рішення вірно взято до уваги те, що складання протоколу та здійснення всіх супутніх дій, в тому числі отримання пояснень, від часу фактичного затримання 02.12.2021 ОСОБА_9 й до надання їй можливості бути вільною і покинути приміщення митного посту "Львів-аеропорт" 03.12.2021 співробітниками Галицької митниці Держмитслужби були проведені без залучення захисника/адвоката. Крім того, жодних заяв чи клопотань від ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_6 про те, що вона не потребує або відмовляється від допомоги перекладача матеріали справи не містять.

В своїй постанові суддя місцевого суду вказує, що службовими особами було істотно порушено та обмежено ( ОСОБА_3 процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу, а саме п. «а», «е» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., а саме: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою по характер і причини правопорушення, висунутого проти нього, оскільки не залучено перекладача, який би належним чином міг здійснити переклад та проведення процесуальних дій у відповідності з чинним законодавством України.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення митних правил за ст. 471 МК України, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні докази того, що 50000 євро було поміщено в предмет, який містить в собі внутрішній об`єм для переміщення такої кількості коштів, а відеодоказів існування такого предмету суду не надано, також на вимогу сторони захисту таких доказів захисту не надано.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, вищенаведене свідчить, що суддею місцевого суду вірно встановлено відсутність підстав для притягнення ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил, передбачених ст. 471, ч. 1 ст. 483 МК України, при встановлених обставинах, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, грубе порушення права на захист призвело до недопустимості зібраних доказів, відтак склад правопорушень недоведений, а справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя місцевого суду, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, невмотивованість, незаконність та безпідставність прийнятого рішення є необґрунтованими.

З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі представника Львівської митниці Держмитслужби України, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року щодо ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич