Справа №461/3729/22
Провадження №3/461/2250/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року суддя Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - захисника Олексіва В.В., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №053396 від 10 липня 2022 року, 10.07.2022 року о 12 год 51 хв у м. Львові на вул. І.Франка, 2, водій ОСОБА_1 керував т/з Skoda Octavia днз НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком №001602 від 10.07.2022 року.

Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - захисник Олексів В.В. в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення заперечив. Звертає увагу на те, що протягом усього часу спілкування працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та не дали можливості отримати кваліфіковану правову допомогу. Також працівники поліції не повідомили, за якими ознаками вони визначили перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, працівники поліції не провели огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, що прямо передбачено ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, а одразу запропонували йому проїхати в медичний заклад. При цьому, у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Враховуючи наведене, вважає, що протокол складено з порушеннями, він не відповідає фактичним обставинам справи, докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння відсутні, а тому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або ж відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №053396 від 10 липня 2022 року, 10.07.2022 року о 12 год 51 хв у м. Львові на вул. І.Франка, 2, водій ОСОБА_1 керував т/з Skoda Octavia днз НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком №001602 від 10.07.2022 року.

Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівниками УПП у Львівській області ДПП на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №053396 від 10.07.2022 року, записи з нагрудного відеореєстратора поліцейського; висновок щодо результатів медичного огляду №001602 від 10.07.2022; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 718196 від 10.07.2022 року.

Інших належних доказів вини ОСОБА_1 суду не представлено.

Однак, зазначені документи не містять переконливих доказів, які приводили б до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Суд не бере до уваги наявні в даному протоколі пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки під час перегляду відеозаписів із камер спостереження працівників поліції судом встановлено, що свою вину у вживанні наркотиків, у всякому разі перед чи незадовго до керування автомобілем ОСОБА_1 заперечував.

При цьому, працівник поліції не міг пояснити ОСОБА_1 , за якими ознаками він вважає що останній вживав наркотики, однак запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що порядок огляду на стан сп`яніння встановлений статтею 266 КУпАП.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі - Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За вимогами пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до положень ч.3 та 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, нормативними актами визначений послідовний алгоритм дій фіксування вчинення адміністративного правопорушення, який є обов`язковим та має бути дотриманий.

Тобто, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Натомість, під час перегляду відеозаписів із камер спостереження працівників поліції судом встановлено, що працівники поліції не намагалися провести огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки, що прямо передбачено ч.ч..2, 3 ст.266 КУпАП, а одразу запропонували йому проїхати в медичний заклад.

Крім того, у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.9 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому заповнюється відповідна форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 8 Інструкції).

Тобто, оформлення працівниками поліції письмового направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння є обов`язковим.

Однак, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції (ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість).

Вказане свідчить про те, що поліцейський порушив встановлений законом порядок направлення водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд звертає увагу, що конкретно визначені ознаки спяніння повинні бути чітко прописані у протоколі і відповідати обставинам справи та даним, які зафіксовані на відеореєстраторі поліцейського.

Однак, працівники поліції не повідомили, за якими ознаками вони визначили перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, хоча він просив повідомити йому такі.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватись юридичною допомогою адвоката та послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою здійснюється провадження. Відтак, при складанні протоколу, такі права особі слід забезпечити.

Разом з цим, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 його права та не забезпечив останньому право на юридичну допомогу.

Сукупність вказаних обставин свідчить про те, що протокол про адміністративне праворпорушення не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Натомість, працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в ході розгляду справи є не доведеною.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско