ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/993/22 Справа № 203/2255/22 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером у ТОВ Intex, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 23.06.2022 року о 19 годині 20 хвилин в м. Дніпро, на проспекту Олександра Поля, 104а, біля торгово-офісного центру «Славутич», ОСОБА_1 , пасажир автомобіля марки Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 , яким до зупинки керував ОСОБА_2 , порушивши п. 5.2 г ПДР України, не впевнився в безпечності своїх дій, відчинив двері, внаслідок чого на них наїхав автомобіль Toyota Rav 4 Hibrid номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року та постановити нову, якою провадження по справі щодо нього за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом під час винесення постанови не враховано того, що під час відкриття пасажирських дверей ОСОБА_1 , автомобіль Toyota Rav 4 Hibrid номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 був на віддаленій відстані від автомобіля Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 , та при маневрі на паркувальну зону (майданчик), водій автомобіль Toyota Rav 4 Hibrid номерний знак НОМЕР_1 не вказав напрямок свого руху поворотним сигналом, а отже ОСОБА_1 , відкриваючи двері автомобіля Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 , не міг знати напрямок руху автомобіля Toyota Rav 4 Hibrid номерний знак НОМЕР_3 , що в свою чергу виключає його винуватість у скоєному. Вважає, що в даній ситуації саме водій автомобіля Toyota Rav 4 Hibrid номерний знак НОМЕР_2 не впевнився в безпечності своїх дій та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 .

Також апелянт вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 246661 від 23.06.2022 р. та схеми місця ДТП працівниками поліції не залучались свідки, що в свою чергу унеможливило суд об`єктивно розцінити обстановку дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначає, що працівниками поліції як доказ неправомірності його дій надано лише схему ДТП від 23.06.2022 року та пояснення ОСОБА_3 , однак ані фото-, ані відео зйомки, як фактичних доказів, надано не було, хоча на парковці наявні відеокамери, розташовані на стовпчиках для освітлення вулиці, проте працівниками поліції в якості фактичних доказів не було долучено до матеріалів справи відеозапис з даних камер, який, на думку ОСОБА_1 , міг бути доказом його невинуватості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу за викладених у ній підстав та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як убачається з приписів ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП можуть бути притягнуті до відповідальності учасники дорожнього руху, що порушили правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім цього, стаття 124 КупАП за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 5.2 г Правил дорожнього руху України, тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення п. 5.2 г ПДР, зазначеного у протоколі працівником поліції.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 , допитаного судом першої інстанції, вину у вчиненні правопорушення він не визнав, пояснив, що 23.06.2022 року о 19.20 перебував в якості пасажира автомобіля марки Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , знаходився на передньому пасажирському сидінні. Через деякий час після того, як автомобіль зупинився на парковці біля ТОЦ «Славутич», розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Олександра Поля, 104а, він мав намір вийти з автомобіля та перед цим подивився назад та праворуч від нього, впевнився, що будь-яких перешкод для цього немає, почав відкривати лівою рукою двері автомобіля та в цей момент автомобіль Toyota Rav 4 різко наїхав на двері автомобіля, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів. Зазначив, що коли дивився назад, то бачив автомобіль Toyota Rav 4, однак вважав, що він буде паркуватись в іншому місці, оскільки вільних парковочних місць було багато, а з обох сторін від того місця, куди він заїхав, знаходились автомобілі.

Згідно з показами потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні при заїзді на паркову біля ТОЦ «Славутич» він побачив вільне місце, з обох сторін якого знаходились припарковані автомобілі, всі двері яких були зачинені. Вважаючи, що відстань між цими автомобілями є достатньою для безпечного паркування повернув ліворуч та в цей момент передні пасажирські двері різко відчинились та він скоїв наїзд на них.

Так, пунктом 5.2 Правил дорожнього руху України, передбачено, що пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні: а) сидіти або стояти (якщо це передбачено конструкцією транспортного засобу) в призначених для цього місцях, тримаючись за поручень або інше пристосування; б) під час пересування на транспортному засобі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутими (крім пасажирів з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки), а на мотоциклі і мопеді - в застебнутому мотошоломі; в) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; г) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ґ) у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на їх вимогу в місцях, де дозволено зупинку, стоянку чи паркування лише водіям, які перевозять пасажирів з інвалідністю, на вимогу поліцейського пред`явити документи, що підтверджують інвалідність (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018).

Згідно з п.п. 1.4, 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Однак в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 протиправних, винних діянь, а саме порушення вимог п. 5.2 г ПДР України.

Зокрема, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він, буду пасажиром автомобіля Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 ,, не впевнився в безпечності своїх дій, відчинив двері, внаслідок чого на них наїхав автомобіль Toyota Rav 4 Hibrid номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Однак місцевим судом не враховано, що даний автомобіль був припаркований та не рухався, і що спочатку двері даного автомобіля були відчинені, і вже після того водій автомобіля «Toyota Rav 4 Hibrid » вчинив на них наїзд.

Отже, з огляду на вищевказане апеляційний суд приходить до висновку, що під час апеляційного розгляду не знайшло свого підтвердження порушення ОСОБА_1 п.5.2 г ПДР України. За таких обставин суд апеляційної інстанції, враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розміщення транспортних засобів у момент дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження транспортних засобів, які зазначені в схемі ДТП приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суть якого викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2022 року - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та провадження у справі закриті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко