КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 369/5229/22

номер провадження: 33/824/2041/2022

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Радіонової Людмили Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Як зазначено в постанові судді, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №100788 встановлено, що 13 червня 2022 року о 10 год 20 хв. у місті Вишневе по вул. В.Чорновола, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Wolkswagen» державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, неприродна блідість, загальна заторможеність, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у найближчому лікувальному закладі уповноваженому на проведення певного виду огляду Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через канцелярію суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову судді Києво -Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на неповне з`ясування суддею місцевого суду обставин справи, які мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у патрульних поліцейських не було підстав підстави вважати, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом перебуває у стані алкогольного, наркотичного, іншого сп`яніння. Вважає, що сам по собі факт його відмови пройти огляд на місці зупинки не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 13 червня 2022 року, які було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що вони засвідчили факт зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. У своїх поясненнях свідки не зазначили, з яких підстав його було зупинено працівниками поліції та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, не вказано яким чином йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, не вказано причини за яких він відмовився від огляду. До того ж, особи, яких працівники поліції залучили як свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення під час зупинки його транспортного засобу перебували з ОСОБА_1 у транспортному засобі, та ні він, ні його пасажири не приховували, що вони є друзями, а тому не можуть бути свідками.

Вказує, що із наявного у справі відеозапису вбачається, що у працівників поліції не було підстав для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а усі перелічені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння є надуманими працівником поліції, що також підтверджується аналізом №9 швидкий тест на алкоголь в слині від 13 червня 2022 року та аналізом №2 швидкий тест на 10 видів наркотиків в сечі від 13 червня 2022 року, які зроблені Клініко - діагностичною лабораторією Київської обласної дитячої лікарні КНП Київської обласної ради.

Також зазначає, що його не було належним чином направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, оскільки у наявному у справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 червня 2022 року час написання такого направлення виправлено з 10 год 20 хв. на 10 год 30 хв., тоді як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №100788 складено 13 червня 2022 року о 10 год 30 хв. До того ж таке направлення ОСОБА_1 вручене не було.

Наведені обставини, на думку ОСОБА_1 , виключають у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Радіонової Л.І., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі й просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №100788, яким встановлено, що 13 червня 2022 року о 10 год 20 хв. по вул. В.Чорновола, 49, у місті Вишневе, він керував транспортним засобом марки «Wolkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, неприродна блідість, загальна заторможеність, поведінка, що не відповідає дійсності. У порушення вимог пункту 2.5 ПДР від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у найближчому лікувальному закладі уповноваженому на проведення певного виду огляду Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, що засвідчено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та підписами свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.1-4).

У рішеннях Європейского суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейский суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння працівниками патрульної поліції йому роз`яснено його права та запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння на місці або в найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів відмовою від проходження такого огляду у присутності двох свідків (а.с.6).

Таким чином висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зазначили, з яких підстав ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та ці свідки не вказали причини за яких ОСОБА_1 відмовився від огляду, а також те, що вони не можуть бути свідками у даній справі, так як вони є друзями ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до вимог положень ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Правовий аналіз ч.2 ст. 266 КУпАП свідчить про те, що обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Отже, положеннями ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності свідків під час огляду особи на стан сп`ягніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, за умови, що зазначений процес працівниками поліції фіксувався на відео.

Разом тим, згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок №1103) та пунктом 6 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція №1395), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2021 року ч.2 ст. 266 КУпАП викладена саме в тій редакції, що зазначена вище, за змістом якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Частиною 3 прикінцевих положень зазначеного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року встановлено обов`язок Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Оскільки положення пункту 8 Порядку №1103 та пункту 6 Розділу 10 Інструкції №1395 передбачають обов`язкове залучення свідків під час огляду особи на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що зазначені норми Порядку №1103 та Розділу 10 Інструкції №1395 не відповідають чинній редакції ч.2 ст.266 КУпАП.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

У даному випадку застосування підлягає саме ч.2 ст. 266 КУпАП, а також положення Порядку № 1103 та Розділу 10 Інструкції №1395, в частинах, що не суперечать цій нормі закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що положення ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків стосується також і випадків, коли під час спроби поліцейського провести огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, останній відмовляється від такого огляду та висловлює свою незгоду не тільки проходити огляд на місці, а й не згоду проїхати до медичного закладу для огляду взагалі.

Відтак, зазначена відмова може бути зафіксована у відповідності до вимог зазначеної статті за допомогою відеозапису без необхідності залучення свідків.

Ураховуючи, що відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння була зафіксована у відповідності до вимог чинного законодавства за допомогою відеозапису, то пояснення свідків не мають вирішального значення для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції правильно критично оцінив покази свідка ОСОБА_2 , надані ним в суді першої інстанції, про те, що 13 червня 2022 року працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, але працівники поліції сказали щоб ОСОБА_1 відмовився від огляду, що ОСОБА_1 і зробив. Такі покази свідка ОСОБА_2 спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності та суперечать поясненнями свідка ОСОБА_3 та самого ОСОБА_2 , наданих ними 13 червня 2022 року, що також підтверджується відеозаписом.

Отже, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності не дають підстав для сумніву щодо доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд враховує, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного посилання в апеляційній скарзі на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з тих підстав, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність у нього ознак сп`яніння, а також що поліцейські не направили його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З наведених підстав апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що долучені до матеріалів справи копії результатів досліджень, а саме, аналіз №9 швидкий тест на алкоголь в слині та аналіз №2 швидкий тест на 10 видів наркотиків, які 13 червня 2022 року проведені Клініко-діагностичною лабораторією Київської обласної дитячої лікарні КНП Київської обласної ради, не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як передбачено у п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Київська обласна дитяча лікарня КНП Київської обласної ради, в якій 13 червня 2022 року ОСОБА_1 здавав експрес-тести на стан сп`яніння, не віднесена до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

До того ж за змістом ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Однак з наданого ОСОБА_1 аналізу №9 швидкий тест на алкоголь в слині від 13 червня 2022 року та аналізу №2 швидкий тест на 10 видів наркотиків в сечі від 13 червня 2022 року, не вбачається, що його огляд на стан сп`яніння проводився не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та в присутності поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявне у справі направлення для проходження огляду на стан сп`яніння містить виправлення та ОСОБА_1 вручене не було, не спростовує факт його відмови від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у вставленому законом порядку.

Крім того, положення ст.ст. 256, 266 КУпАП не передбачають обов`язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника під час апеляційного розгляду справи на те, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск та погрожували відібрати у нього автомобіль, а тому він погодився відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не приймає до уваги, виходячи з такого.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №100788 встановлено від 13 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції він у протоколі не вказав, натомість зазначив «больше не буду».

Доказів того, що працівники поліції здійснювали на ОСОБА_1 психологічний тиск та погрожували відібрати у нього автомобіль з метою примусити його відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 суду не надав і таких доказів матеріали справи не містять.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у випадку незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити їх дії у встановленому законом порядку.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника під час апеляційного розгляду справи на те, що він не знав про те, що відповідно до вимог чинного законодавства відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки згідно зі ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуособи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов