Справа № 541/763/22
Номер провадження3/541/392/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Городівського О.А. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП не встановлено

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007444 від 17.04.2022, 17 квітня 2022 року о 18 годині 16 хвилин в смт Комишня Миргородського району по вул.Прогресу,8, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 210990 ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказував на відсутності підтвердження факту керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять. До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року No1103.

З відеозаписів з бодікамери поліцейського, вбачається, що водій ОСОБА_1 у відповідь на неодноразові вимоги працівника поліції, постійно змінював свою позицію щодо проходження огляду. На останню пропозицію пройти огляд в медичному закладі в м. Лохвиця, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що додатково зафіксовано відеозаписом.

В контексті наведеного суд зауважує, що закон не обмежує працівника поліції у виборі закладу охорони здоров`я (виходячи з місця розташування) при необхідності проведення огляду водія, головне щоб вказаний заклад був включений до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Стосовно доводів ОСОБА_1 про відсутність доказів його керування, суд наголошує наступне.

Так, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 17.04.2022 року, вони підтверджують, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210990 в момент вчинення зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 2103 днз НОМЕР_2 .

Письмові пояснення свідків, у відповідності до ч.1 ст. 251 КУпАП, визнаються окремим доказом.

Аналогічні покази свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавали і на місці події, під час встановлення працівником поліції обставин справи, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейського також у відповідності ч.1 ст. 251 КУпАП є окремим джерелом доказової інформації.

В той же час, в ході судового засідання 06.07.2022, під час допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказані особи, кардинально змінили свої пояснення, раніше надані працівникам поліції.

Зокрема, свідок ОСОБА_4 зазначила, що з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності є кумами, та того дня бачила, що від її двору від`їздив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та чула гучне прогазовування його автомобіля, перед тим, як він поїхав, однак не вважає, що пошкодження її автомобіля, було здійснено саме ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, про обставини, пошкодження автомобіля ВАЗ 2103 днз НОМЕР_2 йому взагалі нічого не відомо, про подію дізнався в ході спілкування з ОСОБА_1 . Підписав пустий бланк пояснень.

Також, судом було допитано в якості свідків працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрі відбирали пояснення від свідків, та по суті справи вказали, що свідок ОСОБА_5 на місці події надавав різні покази, спочатку зазначаючи, що за кермом перебував він особисто, але після повідомлення, що на нього будуть складені адміністративні матеріали за фактом ДТП, вказав, що за кермом перебував ОСОБА_1 .

В ході судового засідання від 07.07.2022 ОСОБА_5 повідомив, що за кермом автомобіля ВАЗ 210990 постійно перебував водій ОСОБА_1 , зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103 днз НОМЕР_2 заперечує.

Оцінюючи інформацію, повідомлену ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового засідання, суд зауважує наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому згідно стандартів процесу доказування, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, покази свідків, надані в судовому засіданні 06.07.2022, встають в суперечність з їх письмовими поясненнями, наданими безпосередньо на місці події.

Однак, оцінюючи докази на основі внутрішнього переконання, суд надає перевагу саме доказовій інформації, зафіксованій безпосередньо на місці події.

Адже відповідна інформація в часовому проміжку зафіксована невдовзі після події, а тому більш повно відображає обставини події.

Окрім того суд критично сприймає покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надані в судовому засіданні від 06.07.2022, так як вони суперечать іншим доказам, зокрема, відеозапису з боді камери поліцейського. Тобто, повідомлена свідками суду інформація не витримує розумної критики при оцінці з іншими доказами в сукупності. Обставин, що б свідчили про поважність зміни показів, свідки суду не повідомляли. З відповідного запису вбачається добровільність повідомлення свідком ОСОБА_5 інформації про обставини події, які в подальшому були відображені в письмових поясненнях. При цьому, з повного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ще на місці події намагався впливати на пояснення свідків.

В той же час, з`ясування причин та мотивів зміни свідками їх показів на спотворення дійсної картини подій, чи вирішення питання про притягнення їх до відповідальності, встановленої законом, виходить за межі даного судового розгляду.

Враховуючи встановленні обставини, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як дослідженні докази достеменно підтверджують виконання ОСОБА_1 функції водія, при цьому який в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що само по собі утворює об`єктивну сторону відповідного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 007444 від 17.04.2022, письмовими пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повним відеозаписом з бодікамери поліцейського , показами ОСОБА_5 надані в ході судового засідання 07.07.2022 в частині, що підтверджують керування ОСОБА_1 керування транспортним засобом, покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Оскільки вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, тому він повинен нести відповідальність передбачену законом.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави, (номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 17.08.2022.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський