КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 756/6118/22 Головуючий у суді першої інстанції - Діденко Є.В.
Номер провадження № 33/824/2799/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Науменко Віктором Борисовичем, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №076678 вбачається, що ОСОБА_1 31 травня 2022 року о 22 годині 30 хвилин в м. Києві, на проспекту Мінському 4-в, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz C270 CDI, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку - відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Науменко В.Б. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що доказів, які підтверджують рух автотранспортного засобу ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому вимога поліцейського про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння була незаконною.

Також апелянтом зазначено, що із запису бодікамери не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права як особи, щодо якої було складено протокол про адміністративне правопорушення. Захисник Науменко В.Б. також зазначає, що було неправомірно здійснено передачу транспортного засобу іншій, не уповноваженій особі та відібрання розписки про таку передачу. Також вказано, що направлення на огляд водія не містить посади та прізвища службової особи, яка склала дане направлення.

Враховуючи вищевикладене, захисник Науменко В.Б. просить задовольнити подану апеляційну скаргу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дслідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП (в редакції, чинній на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №076678 вбачається, що ОСОБА_1 31 травня 2022 року о 22 годині 30 хвилин в м. Києві, на просп. Мінському 4-в, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz C270 CDI, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку - відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Також в матеріалах справи міститься розписка від 31 травня 2022 року, написана ОСОБА_2 , відповідно до якої вона підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу Mersedes 270, державний номер НОМЕР_1 та зобов`язується не передавати керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 протягом 24 год. (а.с.3).

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 31 травня 2022 року, виписане на ім`я ОСОБА_1 (а.с.4).

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис із нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, які оформлювали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на якому зафіксовано, що поліцейські зупинились та підійшли до транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», із заведеним двигуном та включеним освітленням, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . На запитання поліцейського ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкоголь й сказав, що знає про те, що не можна їздити в стані алкогольного сп`яніння за кермом й сказав, що винуватий. На пропозицію поліцейського пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 заявив, що згоден пройти огляд у лікаря-нарколога. Після цього, з метою збереження транспортного засобу ОСОБА_1 комусь зателефонував. Після доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, він заявив, що йому не зрозумілий порядок огляду та що його не попереджали про необхідність продувати спеціальний прилад у закладі охорони здоров`я, бо він думав, що треба буде здати аналіз. На це ОСОБА_1 було надано для ознайомлення порядок проведення огляду у письмовому вигляді, але і після цього, ОСОБА_1 продовжував висловлювати заперечення щодо такого порядку огляду. ОСОБА_1 чітко не відповідав на запитання поліцейського, чи згоден він пройти огляд у лікаря-нарколога, продовжуючи висловлювати заперечення. Після цього, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що буде складено протокол у зв`язку з відмовою від проходження огляду, який в подальшому і був складений. Надалі автомобіль передано під розписку дочці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у його присутності (а.с.10).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на той факт, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що в момент складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зазначені доводи апеляційної скарги апеляційним судом сприймаються критично, оскільки із надано відеозапису з відеокамер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, двигун автомобіля був увімкнений разом з освітленням, автомобіль знаходився не за місцем проживання ОСОБА_1 , а на проїзній частині біля зупинки громадського транспорту, при спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо керування ним транспортним засобом й будь-яких інших сторонніх осіб разом із ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не було.

Вказані обставини також підтверджуються розпискою, наявною в матеріалах справи, відповідно до якої ОСОБА_2 бере під свою відповідальність автомобіль свого батька Mersedes 270, державний номер НОМЕР_1 та зобов`язується не передавати керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 протягом 24 год.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, в частині того, що направлення на огляд водія не містить посади та прізвища службової особи, яка склала дане направлення, а також не роз`яснення прав особи ОСОБА_1 , не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Крім того, працівниками патрульної поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про те, що огляд можна пройти як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, роз`яснено, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Науменко В.Б., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Науменко Віктором Борисовичем, залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський