Справа № 466/5226/22
Провадження № 3/466/2032/22
Постанова

іменем України

27 липня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Кулабухова М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова матеріали про військове адміністративне правопорушення, які надійшли з Міністерства оборони України військова частина НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , працює військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2, командир 4 взводу роти забезпечення військової частини

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

20.07.2022 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЛВР № 146 від 12.07.2022 року, встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2022 № 52 (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків в/ч НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2022 № 68 (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера групи логістики штабу військової частини НОМЕР_1, тобто останній виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, а тому є військовою службовою особою.

На даний час, старший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (м. Рівне).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.07.2022 № 114 старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 у зв`язку з вибуттям до нового місця служби у м. Рівне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.07.2022 № 22 (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 4 взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_2.

26.05.2022 близько 7.45 год начальником групи логістики в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 було виявлено відсутність старшого лейтенанта ОСОБА_1 у місці розташування підрозділу: м. Львів, смт. Брюховичі (рапорт начальника групи логістики в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 26.05.2022 № 607).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.05.2022 № 78 старшого лейтенанта ОСОБА_1 наказано вважати таким, що був відсутній на військовій службі без поважних причин.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 28.05.2022 № 80 старшого лейтенанта ОСОБА_1 наказано вважати таким, що прибув після відсутності на військовій службі без поважних причин (рапорт начальника групи логістики в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 28.05.2022 № 658).

Внаслідок чого, старший лейтенант ОСОБА_1 , у період з 26.05.2022 по 28.05.2022 самовільно залишив розташування військової частини, службові обов`язки не виконував та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем за мобілізацією, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, а саме в умовах воєнного стану з 26.05.2022 по 28.05.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1, чим заподіяв шкоду інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, невиконанні обов`язків військової служби, поданням негативного прикладу наслідування для інших військовослужбовців та порушенні військової дисципліни, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

У судове засіданні ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, про що міститься інформація у матеріалах справи.

На електронну адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 про те, що свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає, просив суворо не наказувати. Просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Зокрема ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 127, 128 Статуту, солдат (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна, а також зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України

Вина у скоєнні правопорушення підтверджується заявою про визнання вини, поданою на адресу суду, матеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 172-11 КУпАП діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та № 69/2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію.

Особливий період регламентується Законами України «Про оборону України» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Військовослужбовець відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, зразково виконувані свої службові обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 1 Закону України "Про оборону України", ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014, затв. Законом України від 17 березня 2014 року N 1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію. Рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Всупереч інтересам служби та наведених вимог нормативно-правових актів, військовослужбовець вчинив правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме самовільно залишив розташування військової частини, тобто вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, його дії за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП кваліфіковано вірно.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд з`ясував, що особа відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність судом вважається визнання вини та щире каяття.

Обставинами що обтяжують відповідальність судом вважається скоєння адміністративного правопорушення в умовах особливого періоду.

Враховуючи особу що притягається до адміністративної відповідальності та обставини справи, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.4 ст. 172-11 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч.1 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 12 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного та керуючись: ч. 4 ст. 172-11, ст. 276, 279, 280, 283, 285, 287, 289 КУпАП, суд -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у розмірі 145 / сто сорок п`ять / неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 / дві тисячі чотиристо шісдесят п`ять / гривень 00 коп. в дохід держави.

Запропонувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно в 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф.

Копію постанови направити особі яка притягнута до адміністративної відповідальності - для відома.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Шевченківський районний суд м. Львова.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -

http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя О. Ф. Федорова