Справа № 758/9139/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву і Київській області) про притягнення адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, солдата роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за ч. 2 ст. 172 - 10 КУпАП,

встановив:

Солдатов ОСОБА_1 наказом військового комісара Подільського районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 15 призначений на посаду стрільця 1 відділення 1 взвода роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 11 Статуту, кожен військовослужбовець зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати службовий обов`язок, виявляти повагу до командирів ( начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відносно до вимог статей 127 Статуту, солдат зобов`язаний: зразково виконувати свої службові обов`язки, додержуватися військової дисципліни, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до вимог статей 1 - 5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету.

Встановлено, що 29.08.2022 року під час шикування особового складу в розташуванні роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2, близько 20 год. 30 хв., заступником командира роти з морально-психологічного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_2 , за відсутності командира роти капітана ОСОБА_3 , до особового складу було усно доведено розпорядження командира роти охорони капітана ОСОБА_3 про заборону залишення розташування роти.

Близько 20 год. 40 хв. 29.08.2022 року до старшого лейтенанта ОСОБА_2 звернувся солдат ОСОБА_1 з проханням вибути з місця розташування підрозділу та поїхати додому з метою вирішення власних побутових потреб, на що останньому було відмовлено у зв`язку із усним розпорядженням командира роти охорони капітана ОСОБА_3 про заборону залишення розташування роти.

Близько 22 год. 00 хв. 29.08.2022 року командир роти капітан ОСОБА_3 повторно зібрав особовий склад з метою доведення оперативної інформації та повторної перевірки наявності особового складу.

Під час вказаного шикування командиром 1 взводу старшим сержантом ОСОБА_4 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 , про відсутність якого він негайно доповів старшому лейтенанту ОСОБА_2 та капітану ОСОБА_3 .

У зв`язку з відсутністю на шикуванні та в підрозділі солдата ОСОБА_1 командиром 1 взводу старшим сержантом ОСОБА_4 було вжито заходів розшуку відсутнього військовослужбовця, а саме зателефоновано солдату ОСОБА_1 на мобільний телефон. У телефонній розмові солдат ОСОБА_1 повідомив, що перебуває вдома, на що старшим сержантом ОСОБА_4 йому було вказано про негайне повернення до розташування роти. Близько 23 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування роти.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:- від 17.03.2014 №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-УІІ;- від 06.05.2014 № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 № 1240 -VII;- від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 №1595-VII;-від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.

Таким чином, неналежне виконання солдатом ОСОБА_1 своїх обов`язків вимог ст.ст. 11, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних ( України, вимог ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, не виконав розпорядження командира ( начальника) та не дотримуючись військової дисципліни відповідно до вимог Статутів Збройних Сил України, на особистий розсуд покинув приміщення розташування роти, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-10 КУпАП, а саме відмова від виконання законних вимог командира (начальника).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 , окрім визнання ним вини, підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії КИ № 906 від 10.10.2022 , письмовими поясненнями та рапортами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2465 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн. 00 коп.).

На ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко