ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3310/22 Номер провадження 33/814/1399/22Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі адвоката Бухан В.Г.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Бухан Валерія Григоровича на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.06.2022 року о 17 год. 50 хв. він керував автомобілем Iveco 49.10, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Біблика, 61 в м. Харків з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, нечітка мова, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, та вчинив, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Бухан Валерій Григорович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що викладені у постанові суду обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені належними доказами.

Апелянт також зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо виявлення у ОСОБА_1 при спілкуванні із працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі. Разом із тим, зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушеннями вимог ст.266 КУпАП та має вважатися недійсним.

Крім того, на думку скаржника, наявні у справі докази судом першої інстанції належним чином не оцінені, розгляд справи та оцінка доказів проведені формально, а у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вину ОСОБА_1 у його вчиненні поза розумним сумнівом та давали б суду підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2022 року о 17 год. 50 хв. він керував автомобілем Iveco 49.10, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Біблика, 61 в м. Харків з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, нечітка мова, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, та вчинив, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №222021 від 20.06.2022 рок, даними пояснень свідків у присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив відмову у проходженні в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння під час зупинення працівниками поліції, даними відеозапису.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що викладені у постанові суду обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені належними доказами слід відхилити з наступних підстав.

Із матеріалів справи чітко вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем Iveco д.н.з. НОМЕР_1 20.06.2022 у м. Харкові. Після зупинки працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та достатніми доказами у справі у своїй сукупності, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Бухан Валерія Григоровича не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бухан Валерія Григоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин