КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Нечваля Яна Вадимовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В апеляційній скарзі захисник Голюса О.А. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 і його захисника, внаслідок чого порушене право ОСОБА_1 на захист. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом. Це підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, де зафіксовано, що коли працівники поліції під`їхали ОСОБА_1 стояв поруч з автомобілем та навіть не сидів в ньому. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Поліцейськими порушений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №069752 29 квітня 2022 року о 02 год. 10 хв., в м. Києві на вул. І.Турчина, буд.8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Маzda» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер», Алкотест №340, що підтверджується тестом, результат якого 2,18 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.1).

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається. За результатом огляду зафіксовано алкогольне сп`яніння 2,18 проміле, роздруківку результату газоаналізатора «Драгер», а також CD-диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 2-5).

Разом з тим, долучені до справи докази не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом керування транспортним засобом. Керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується і долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 в яких зазначив, що був 29 квітня 2022 року у товариша і вживав пиво. Близько 2 години ночі він зібрався їхати додому. Коли підійшов до свого автомобіля поруч їхали працівники патрульної поліції. Вони помітили його і під`їхали. На питання поліції він відповів, що хоче поїхати додому. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився.

Захисник Голюса О.А. подав до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі на тій підставі, що матеріали справи не місять доказів що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Обґрунтовуючи свій висновок про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції зазначив, що з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з тим, що він рухається містом під час комендантської години. На питання працівника поліції він пояснив, що рухається додому у м. Васильків. ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропонувати пройти відповідний огляд з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 надав свою згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів. В той же час ОСОБА_1 зазначав про відсутність необхідності проведення огляду, оскільки і так він визнає, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом.

Апеляційним судом встановлено, що долучений до матеріалів справи відеозапис починається з того, як працівники рухаються на службовому автомобілі та заїжджають у двір багатоквартирного будинку. Після виходу працівників поліції з службового автомобіля нагрудна відеокамера зафіксувала ОСОБА_1 , який стоїть поруч з автомобілем, який припаркований у дворі будинку. Двері автомобіля зачинені. На відеозаписі не зафіксовано того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем. На питання поліцейського щодо пересування у комендантську годину ОСОБА_1 відповів, що він хоче їхати додому в м.Васильків.

Зміст відповіді ОСОБА_1 вказує на те, що він не їхав, а лише мав намір поїхати додому.

При цьому ОСОБА_1 під відеозапис не підтвердив, що він керував транспортним засобом. Те, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не висловлював прямих заперечень щодо керування транспортним засобом, не вказує на те, що такі обставини мали місце. З відеозапису не вбачається, що автомобіль стояв із заведеним двигуном.

Враховуючи, дані відеозапису, заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, його пояснення лише про наміри їхати до дому та відповідну заборону цьому поліцейськими, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що відповідно виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 рокупідлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження в справі.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.