Провадження № 3/742/839/22
Єдиний унікальний № 742/598/22
Постанова
28 жовтня 2022 року м. Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
29 січня 2022 року о 08 год. 48 хв. ОСОБА_1 в місті Прилуки Чернігівської області по вул. Незалежності керував транспортним засобом OPEL Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря за адресою: м. Прилуки, вул.. Київська, 56, що підтверджується висновком №120 КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», чим порушив вимоги п.п. «а» п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08 лютого 2022 року дану справу передано на розгляд судді Коваленко А.В.
У зв`язку з військовим станом в Україні та розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , була направлена за підсудністю до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.
Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19 липня 2022 року повернуто для належного оформлення до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04.05.2022 за №27/0/9-22 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ суддів Чернігівської області» з 05.05.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 серпня 2022 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце судових засідання повідомлявся належним чином за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана правопорушником як адреса місця проживання при складенні протоколу працівниками поліції та є адресою зареєстрованого місця проживання.
Крім того, про судові засідання ОСОБА_1 повідомлявся через оголошення на сайті судової влади України.
Клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до суду не подавав.
Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, а тому мав можливість цікавитись рухом справи відносно себе.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Зокрема, відповідно до п.п. «а» п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №260325 від 29 січня 2022 року, ОСОБА_1 в місті Прилуки Чернігівської області по вул. Незалежності керував транспортним засобом OPEL Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря за адресою: м. Прилуки, вул.Київська, 56, що підтверджується висновком №120 КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», чим порушив вимоги п.п. «а» п.2.9 ПДР України.
Згідно даного протоколу, копію ОСОБА_1 підписав та отримав, від надання письмових пояснень відмовився.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Вказане підтверджується і переглянутим судом відеозаписом, наданим працівниками поліції.
Суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог п.п. «а» п.2.9. ПДР України, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Відповідно до довідки інспектора САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази даних «ЦУНАМІ» та інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції («Цунамі») посвідчення водія не отримував.
Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та керуючись ч.1ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496 грн. 20 коп.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу визначеного у постанові суду.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА