ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/181/22Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/366/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 19 липня 2022 р. у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 та його захисника, Головацького В. Ф., апеляційну скаргу на постанову Козівського районного суду Тернопільської обл. від 14 червня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду першої інстанції в силу неповноти проведеного судового розгляду містять істотні суперечності щодо наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції, аналізуючи докази, зазначені у рішенні щодо їх належності та допустимості, не дотримався положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Наголошує на тому, що автомобілем керував не він, а інша особа ОСОБА_2 , який являється власником даного транспортного засобу. При цьому вказує, що в судовому засіданні 10.05.2022 він заявляв клопотання про виклик ОСОБА_2 в якості свідка, однак суд йому відмовив.

Звертає увагу на те, що його вина не може бути підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків без їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, відеозаписом без зазначення технічного засобу з усіма необхідними реквізитами, рапортом, який не містить будь-якого доказового значення.

Зазначає, що інспектор РПП СПД №1 (смт. Козова) Тернопільського РУ Лабівський Р. М., який складав протокол, не роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 та ст. 63 Конституції України.

Крім того, 11 липня 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Головацький В. Ф. подав клопотання, в якому просить повторно дослідити докази, а саме відеоматеріали, які зазначено в додатках до протоколу та викликати в якості свідків для допиту в судовому засіданні інспектора з РПП СПД №1 (смт. Козова) Тернопільського РУ Лабівського Р. М. та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував транспортним засобом «Deo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 .

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Головацького В. Ф., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Цих вимог закону місцевий суд не дотримався.

Матеріали адміністративної справи свідчать про порушення судом першої інстанції під час її розгляду вимог ст. 245 КУпАП, відповідно до якої для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд зобовязаний забезпечувати всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішувати її у точній відповідності з законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначив, що останній 11 березня 2022 року о 23 год. 15 хв. в смт. Козова по вул. Грушевського керував транспортним засобом «Deo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та огляду в найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, суд першої інстанції на підтвердження вини останнього послався на докази, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №093804 від 11.03.2022, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.03.2022, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2022, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №610644 від 12.03.2022, витязі із ІПНП рапорту інспектора-чергового СПД №1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Хомка М. С., поясненнях ОСОБА_1 від 15.03.2022 та DVD-R диском із відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, дані докази, які, на думку судді місцевого суду, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, є непереконливими.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП не визнав і пояснив, що автомобілем не керував, а відтак відмовився проходити огляд на стан спяніння.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 суддя послався на показання інспектора з РПП СПД №1 (смт. Козова) Тернопільського РУ Лабівського Р. М., який дав пояснення щодо події 11 березня 2022 року, за наслідками якої ним був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №093804.

Однак, зазначаючи у своєму рішенні, що показання ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні в якості свідка, є одним з доказів винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції не розкрив змісту його показань, вказавши лише, що ОСОБА_3 дав пояснення щодо подій 11.03.22, за наслідками якого ним був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №093804, що, на думку судді апеляційного суду, не доводить винуватості ОСОБА_1 , оскільки згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що ій відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню в даній справі.

Із змісту показань вищезазначеного свідка не вбачається, які саме обставини справи йому відомі, а сам факт складання ним протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про обізнаність інспектора РПП СПД №1 Лабівського Р. М. про обставини справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення - це оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що працівником поліції, який оформляв матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , допущений і ряд процесуальних порушень, що відобразилось в тому числі на складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція № 1376).

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 11 Інструкції № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, у протоколі відсутні підписи про розяснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Даний факт підтверджується і відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівники поліції після того, як отримали відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №093804 від 11.03.2022 щодо ОСОБА_1 суперечить вимогам закону і не може вважатися доказом, який підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, як вбачається із даного протоколу, в графі свідки вказано ОСОБА_4 , який проживає у АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 , який мешкає у АДРЕСА_2 .

Згідно із пунктом 15 Інструкції № 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Однак будь-яких письмових пояснень даних осіб матеріали справи не містять. Не викликались свідки і судом першої інстанції.

Окрім цього, відповідно до п. 2 розділу I Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналогічна норма наведена і у п. 1 розділу Х Інструкції № 1395 від 07 листопада 2015 року, у якій вказано, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається із відеозапису з нагрудних камер поліцейських, працівниками поліції ОСОБА_1 не було названо жодних ознак, які були б підставою вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а одразу було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Враховуючи те, що працівником поліції допущено ряд процесуальних порушень при оформленні адміністративних матеріалів та перед пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не названо ознак такого сп`яніння, приходжу до висновку, що докази, на які послався суд в обґрунтування висновку про доведеність провини останнього, не можна визнати допустимими.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні Маліж проти Франції від 23 вересня 1998 року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення поза розумним сумнівом.

За таких обставин вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

З урахуванням зазначеного суддя апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції вимог КУпАП, які унеможливили встановлення всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суддею суду апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції при визнанні останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, - постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба