Справа № 602/327/22
Провадження № 3/602/384/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2022 р. Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Радосюк А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності -

за ч. 2 ст. 130 КУпроАП,

встановив:

До провадження Лановецького районного суду Тернопільської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпроАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 180231 від 26 квітня 2022 року вбачається, що 26 квітня 2022 року о 20 годині 30 хвилини в смт.Вишнівець по вул.Кременецькій Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volcswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 адвокат Черніцький І.Р. не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, однак на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності та письмове пояснення та заперечення по справі. У запереченні зазначає, що з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 категорично не погоджується, оскільки вони не відповідають дійсності, не підтверджені належними та допустимими доказами та суперечать іншим матеріалам даної справи, стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, про що він неодноразово повідомляв працівників поліції. Крім того, якщо припустити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП, кваліфікація його дій за ч.2 ст.130 КУпАП є неправильною, оскільки на час настання події, зазначеної у протоколі, він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпроАП, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторну протягом року відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

В разі встановлення наявних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в 303, встановлених ч.3 ст. 266 КУпАП, відповідно до п. 6 Порядку направлення та огляду №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У п.3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року зазначено, що повторність правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 та ч.7 ст.121, ч.2 ст.128, ч.2 ст.130 КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 180231 від 26.04.2022 року не містить жодного посилання на повторне вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи не додано постанови суду, яка набрала законної сили, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Лановецького районного суду Тернопільської області від 12.04.2022 року, яка долучена до матеріалів справи, оскаржена до апеляційної інстанції та скасована постановою Тернопільського апеляційного суду від 16.05.2022 року.

Зазначені обставини унеможливлюють кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В даному випадку факт керування ОСОБА_1 26 квітня 2022 року транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведено не було та спростовується наявними у справі доказами.

Як вбачається з відеозапису у поліцейських, на ньому відсутні відомості на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки транспортного засобу, немає даних на який пристрій здійснювалася відео зйомка, а також прив`язки до дати та години її проведення, які б виключали сумнів у достовірності зафіксованих на ньому даних.

Таким чином, зазначений відеозапис не може бути належним та достатнім доказом того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме 26 квітня 2022 року о 20 годині 30 хвилини і доказом наявності у нього при цьому ознак алкогольного сп`яніння.

Отже, в даному випадку відсутні будь-які докази, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і такі висновки про порушення ним п.2.5 ПДР України спростовуються викладеними вище доказами.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Враховуючи вищенаведене, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпроАП - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. В. Радосюк