Справа № 597/928/22
Провадження № 3/597/483/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області в особі судді Васильченко В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

21.09.2022 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.164 ч.1 КУпАП з підстав, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №232093 від 07.09.2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями її розгляд доручено судді Васильченку В.В.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07.09.2022 року близько 13 год. здійснювала господарську діяльність з продажу слабоалкогольних напоїв, без отримання ліцензії на таку діяльність, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с.Ворвулинці Чортківського району Тернопільської області, чим порушила вимоги ст.ст.3, 19 Господарського кодексу України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнала, пояснила, що перебувала в приміщенні магазину «Продукти» в с.Ворвулинці 07.09.2022 року, коли туди зайшли працівники поліції, тимчасово, близько 10 хв., оскільки продавець магазину відлучилась по потребах на кілька хвилин та попросила її побути нетривалий час, щоб не зачиняти приміщення магазину. Підприємницькою діяльністю вона не займається, не зареєстрована як фізична особа підприємець, у трудових відносинах з власником магазину не перебуває.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.164 ч.1 КУпАП наступає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Виходячи з вимог ст.164 ч.1 КУпАП відповідальність за вищевказаною статтею наступає у разі провадження господарської діяльності, тому доказуванню у даному випадку підлягає саме факт здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною і суттєвою.

Об`єктивною стороною правопорушення є здійснення діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

У протоколі серії ВАВ №232093 від 07.09.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність (продаж слабоалкогольних напоїв) без отримання ліцензії на таку діяльність.

Посадовою особою, яка склала даний протокол не доведено факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, до матеріалів справи не долучено жодних доказів чи відеоматеріалів, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 ряду послідовних дій, які в сукупності дали можливість зробити висновок про здійснення нею господарської діяльності. Також не долучено пояснення власника магазину, не з`ясовано чи перебуває ОСОБА_1 із ним у трудових відносинах.

Диспозиція статті 164 ч.1 КУпАП є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №232093 від 07.09.2022 року ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог ст.ст.3, 19 Господарського кодексу України, без зазначення суті вчиненого правопорушення.

Аналіз ст.3 Господарського кодексу України (господарська діяльність та господарські відносини) та ст.19 (державний контроль та нагляд за господарською діяльністю) свідчить, що вони не встановлюють правил порушення яких свідчитиме про наявність складу адміністративного правопорушення, а пояснюють суть термінів «господарська діяльність» та надають перелік функцій органів державного контролю та нагляду за такою діяльністю.

Тому, вважаю, що при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не було в повній мірі дотримано вимог ст.256 КУпАП, а саме не зазначено норми Закону, які вона порушила.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, згідно приписів ст.256 КУпАП,а тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол серії ВАВ №232093 від 07.09.2022 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП з підстав наведених вище.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно моделювати чи змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні обставин вважаю, що оскільки фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №232093 від 07.09.2022 року відносно ОСОБА_1 не відображає ознак складу правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, то вина останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП є недоведеною.

У відповідності до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.164 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

А, тому, керуючись ст.ст.8, 164 ч.1, 247 п.1, 251, 252, 254, 256, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя В. В. Васильченко