КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/2178/22

Провадження № 3/133/1674/22

17.10.22 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є головою ліквідаційної комісії КП «Міська лікарня Козятинської міської ради»,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №362 від 01 серпня 2022 року, складеного головним державним інспектором Козятинського відділу перевірок податків управління податкового аудиту Шнайдрук Т.О., за результатами перевірки КП "Міська лікарня Козятинської міської ради", ОСОБА_1 , який є головою ліквідаційної комісії КП «Міська лікарня Козятинської міської ради», вчинив правопорушення встановленого порядку податкового обліку, а саме - не вірно визначено рядок 2.3. «вартість активів (коштів або майна, вартість товару, робіт, послуг) використаних (переданих на фінансування видатків на утримання неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами, та або для здійснення неприбуткової діяльності, передбаченої законом для релігійних організацій, та рядок 2.4 «безповоротна фінансова допомога, добровільні пожертвування, милосердя, тощо» Звіту про використання доходів, (прибутків) неприбуткової організації в порушення п.23.4 ст. 133 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено рядок 2.3 та занижено рядок 2.4 звіту про використання доходів (прибутків) неприбутковою організацією в сумі 967 грн., в тому числі за 2021 рік в сумі 967 грн.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, йому інкримінується порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, зокрема те, що під час перевірки вибірковим порядком первинних документів встановлено заниження показників за 2021 рік в сумі 967 грн., однак у висновку акта перевірки дана сума не відображена, так як дане порушення не призвело до заниження або завищення показників. Крім того зазначив, що в акті перевірки вказано відповідальних осіб за ведення фінансово-господарської діяльності у періоді, за які встановлено порушення - головний лікар ОСОБА_2 та головний бухгалтер ОСОБА_3 .. Тоді як він був головою ліквідаційної комісії КП «МІСЬКА ЛІКАРНЯ» КОЗЯТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» з 28.05.2021 по день підписання акта перевірки, згідно з рішення Козятинської міської ради Вінницької області про призначення від 28.05.2021 року № 303-VIII. Також вказує, що в протоколі зазначено, що заробітної плати в КП «МІСЬКА ЛІКАРНЯ» КОЗЯТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» він не отримує. Вважає, дії державного інспектора ГУ ДПС за складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за порушення ст. 163-1 ч.1 КУпАП неправомірними, а притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення безпідставним.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також усі докази, наявні у матеріалах справи, прихожу до висновку, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.. 9 ч. 1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, диспозицією ст. 163-1 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

За змістом ч. 1 вказаної статті, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст.. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення має відповідати встановленим до нього вимогам закону, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

З досліджених матеріалів справи, а саме з акту документальної позапланової виїзної перевірки КП «Міська лікарня» Козятинської міської ради» від 01.08.2022 встановлено, що перевірка була проведена за період 01.01.2021 по 12.07.2022, проте, як вбачається із того ж акту, згідно наказу та згідно рішення Козятинскої міської ради Вінницької області від 28.05.2021 № 303-VIII ОСОБА_1 призначений головою ліквідаційної комісії КП «Козятинська міська лікарня» Козятинської міської ради» з 28.05.2021 та є таким головою по день підписання акта перевірки, що свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачене ст. 163-1 ч.1 КУпАП, оскільки за зазначений період, що вказаний в акті перевірки, ОСОБА_1 на відповідальній посаді не перебував. Також суд бере до уваги ту обставину, що до матеріалів справи взагалі не додано доказів того, що ОСОБА_1 є головою вказаної ліквідаційної комісії, тобто є суб`єктом правопорушення, яке йому інкримінується.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не зазначено які саме дії вчинила особа, у чому полягає неправомірність її дій, у чому полягає її вина та в якій формі вона виражена.

Також слід зазначити, що норма закону, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол. Однак всупереч цьому у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає порушення саме ним встановленого порядку ведення податкового обліку, яку саме норму Закон порушено. Посилання у протоколі на п. 133.4 ст.133 Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму цього Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, є недостатнім, оскільки такий пункт містить ще 7 підпунктів (які описують різні вимоги для різних суб`єктів), і не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі, і лише на підставі наданого суду акту, є недостатнім для визнання його вини, оскільки по своїй суті є припущенням, яке на доказах не грунтується.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані норми, пояснення правопорушника, оцінюючі у сукупності надані докази приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП не доведена, а тому в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 163-1, 247, 251, 254, 255, 256, 280, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА