КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/5023/22
Провадження № 33/824/1838/2022 Суддя І інстанції - Коляденко П.Л.
Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Миненка С.І. матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Міст» на посаді кур`єра, одруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину 2007 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2022, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою судді встановлено, що 06.04.2022 року, о 17 год. 15 хв., рухаючись по просп. М. Бажана (Південний міст в напрямку Правого берегу) у м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Matrix», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покрову обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівників поліції 473523.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на недотримання судом першої інстанції вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин справи, відсутність достатніх доказів, які б свідчили на наявність в його діях порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2022 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо перебування під впливом наркотичних речовим ОСОБА_1 , було зроблено лише на підставі припущень працівника поліції і нічим не підтверджено, оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не було жодних свідків, які б надали свої підтверджуючі покази.

Також апелянт вказує, що соромлячись свого діагнозу ВІЛ - інфекції, ІІІ третя клінічної стадії ЗЗРБ легень в амнезі (Довідка Київської міської клінічної лікарні №5 від 29.03.2022 року №0005153), що відображається на неприродній блідноті шкіри та періодичному тремтінні рук, не вказав цього співробітникам поліції, що могло помилково вказати на одну із ознак перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, апелянт зазначає, що підписав протокол, який навіть не встиг прочитати та отримати копію, оскільки, поспішаючи на вокзал та дослухавшись поради співробітники поліції, які запропонували йому відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пояснивши це тим, що на той час жодна лікарня не працювала.

Апелянт наголошує про те що, відеозапис, на який посилається суддя в своїй постанові, є неповним, оскільки працівник поліції увімкнув камеру, лише після того, як пояснив, що заклади охорони здоров`я, де можливо пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння, не працюють, у зв`язку з чим йому слід відмовитись від проходження огляду, а вже після цього включив камеру та зафіксував відмову. Крім цього, апелянт вважає хибним посилання суду на фрагмент відео на 17.19.38, він сказав, що «взагалі не п`є, вчора покурив та ліг відпочити», оскільки він повідомив поліцейському, що нічого не вживав, що підтверджується його словами « навіть якби я вчора покурив, то вже відпочив і сьогодні цілком тверезий».

Зокрема, апелянт відмічає, що 06.04.2022 ніяких алкогольних напоїв, наркотичних засобів не вживав і був у тверезому стані, хибне припущення працівника поліції про стан наркотичного сп`яніння, можливо пояснити тим, що він перебував у стані сильного хвилювання у зв`язку із обставинами в країні, а більше того, поведінкою працівників поліції, які навіть не хотіли його слухати. Наголошує, що адекватність поведінки та його стан, можливо побачити на відеозаписі, під час допиту працівника патрульної поліції, або під час допиту свідків, як би вони взагалі були.

На переконання апелянта, всі факти, які він намагався довести в суді першої інстанції, а не лише посилання на протокол, фрагмент з відеозапису нагрудної камери поліцейського, не дослідження жодного доказу, надали б законних підстав судді винести постанову про звільнення його від адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисника Миненка С.І., які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 , зазначених вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 304622, згідно якого ОСОБА_1 06.04.2022 о 17 год. 15 хв., рухаючись по просп. М.Бажана (південний міст в напрямку Правого берегу) у м. Києві, керував автомобілем «Hyundai Matrix», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покрову обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівників поліції 473523 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджується відеозаписом з місця події (а.с.3).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те, що працівниками поліції, йому було запропоновано відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пояснюючи це тим, що на той час жодна лікарня не працювала, є неспроможними. Так, з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису події від 06.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено на блокпосту для перевірки. Під час спілкування, працівником поліції йому було повідомлено, що в нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога. Але, ОСОБА_1 , від огляду у лікаря-нарколога відмовився, повідомивши, що він кожного дня буває за кермом, дуже стомлюється та від цього в нього виникає тремтіння рук. Також вказав, що він нічого не робив, вчора покурив та ліг спати, але сьогодні він тверезий, до лікаря-нарколога він не поїде, і взагалі він не довіряє висновкам лікарів, бо вони там можуть написати, все що завгодно (фрагмент відеозапису 17:19:37), що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівникам поліції він повідомив, те що навіть якби він вчора покурив, то сьогодні, то вже відпочив і сьогодні цілком тверезий.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, які б надали свої підтверджуючі показання. Оскільки згідно з положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобі огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення(а.с.3).

Також доводи апелянта в частині, що відеозапис є неповним, оскільки працівник поліції ввімкнув камеру, вже після того, як йому було пояснено, що заклади охорони здоров`я вже не працюють і йому потрібно відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога є безпідставними, оскільки долучений до протоколу відеозапис місця події має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце після зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , розвиток спілкування співробітників поліції із водієм, а саме на ньому чітко зафіксовано неодноразове пропонування ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, та відмову водія ОСОБА_1 від проходження такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП та, зокрема, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння зафіксовані на фрагментах відео, що не мають розриву у часі, про що обґрунтовано вказав місцевий суд в оскаржуваній постанові.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що він не встиг прочитати та отримати копію протоколу, оскільки поспішав на вокзал. Оскільки згідно відеозапису (фрагмент з 17:54:06 по 17:57:58), працівником поліції Бережку Ю.А. було зачитано весь зміст протоколу про адміністративне правопорушення, запропоновано постави свій підпис, на що останній у категоричній формі відмовився, про що є відмітка у протоколі та сказав, що поставить свій підпис лише про отримання тимчасового водійського посвідчення.

Відтак, будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2022, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал