Справа № 127/7652/22
Провадження № 33/801/596/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Кашпрук Тетяною Володимирівною, на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 08 квітня 2022 року о 04 год. 05 хв. по влу. Скалецького, 41 А в м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Highlander V6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», алкотест 6820, результат позитивний 0,63%, висновок № 0362 від 08.04.2022, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кашпрук Т. В., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року, і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Посилається, що суд першої інстанції дав невірну оцінку фактичним обставинам справи: відеозапис не містить доказів зупинки автомобіля, огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням, адже йому дали вже розпакований мундштук для драгера, не пропонували пройти огляд на місці, а одразу запропонували їхати в лікарню.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Кашпрук Т. В. подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009379 від 08 квітня 2022 року, висновком медичного огляду на стан сп`яніння № 0362 від 08 квітня 2022 року (а.с.7), направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), рапортом поліцейського Гедзя В. (а.с. 6), відеоматеріалом (а.с.8).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відтак законодавство не містить умови проведення огляду в закладі охорони здоров`я лише у тому випадку, коли водій не згоден пройти оглядна місці зупинки або не згоден з результатами такого огляду.

Натомість пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з оглянутого судом відео, ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду в закладі охорони здоров`я, відтак доводи апеляційної скраги в цій частині є безпідставними.

Згідно п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до рапорту поліцейського взводу 2 роти 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції В. Гедзя від 08 квітня 2022 року, під час несення служби о 04 год. 05 хв. в м. Вінниця по вул. Скалецького 41 А був зупинений транспортний засіб Toyota Highlander V6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в КНП «ЦТЗ» Соціотерпія ВОР», висновок позитивний: 0,63 проміле

Дійсно в матеріалах справи наявний висновок лікаря ОСОБА_2 № 0362 від 08 квітня 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду: алкотест 6820 0,63 проміле, алкотест 6820 0,63 проміле (а. с. 7).

Посилання в апеляційній скарзі на порушення під час огляду спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_3 двічі давали для продуття алкотестер, кожного разу використовувався новий мундштук, а після продуття медичний працівник викидав його в спеціальний контейнер, будь-яких зауважень при цьому ОСОБА_1 не висловлював, як і не зазначав про незгоду з висновком та бажання здати інші аналізи, а його запитання медичним працівникам перед продуттям алкотестера чи може він здати на аналіз сечу не свідчить про його незгоду з результатами огляду.

До того ж Інструкцією передбачено, що направлення для огляду до закладу охорони здоров`я проводиться лише у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, а проведення лабораторних досліджень є обов`язковим лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Отже, висновок за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не викликає сумнівів у його достовірності, підстав для визнання його неналежним чи недопустимим доказом немає, а тому такий доказ правильно прийнятий судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який є одним із доказів у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, видно, що автомобіль стоїть на краю дороги з ввімкненими аварійним сигналом, біля автомобіля знаходяться поліцейські та ОСОБА_1 , будь-яких зауважень щодо того, що він не їхав чи не був за кермом, він не висловлює, навпаки пояснює, що везе пасажирів на автовокзал. Відтак посилання в апеляційній скарзі на відсутність на відео моменту зупинки транспортного засобу не заслуговує на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що долучені до матеріалів справи вказані вище докази в сукупності підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Об`єктивних підстав ставити під сумнів висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Відтак подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Кашпрук Тетяною Володимирівною, залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета