Справа 729/346/22
3/729/209/22 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В. І, за участю секретаря судових засідань Романченко С. С., Малюшицької Я. В., особи, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Фурсія С.О.,

розглянула адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 261696 від 01.07.2022 , ОСОБА_1 , 01 липня 2022 року о 19 год. 49 хв. в м. Бобровиця по вулиці Коцюбинського Ніжинського району, Чернігівської області, керував автомобілем КІА Соренто д.н.м НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та від проходження тестування за допомогою приладу «Алкофор 505» відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що дійсно 01 липня 2022 року він керував транспортними засобом КІА Соренто д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бобровиця в напрямку вул. Коцюбинського їхав до свого похресника, щоб привітати його з закінченням школи. Під час руху, йому на зустріч проїхали працівники поліції , які різко розвернулися та почали рухатися за ним. Коли він під"їхав до будинку свого похресника, до нього підійшли працівники поліції і під час спілкування вони запропонували йому пройти огляд на стан сп"яніння, оскільки на їх думку, від нього був запах алкоголю з ротової порожнини . Враховуючи те, що він спиртних напоїв в той день не вживав, він намагався це пояснити працівникам поліці , а коли ті дістали газоаналізатор і запропонували пройти огляд на місці він відмовився, оскільки не довіряв цьому приладу та запропонував пройти медичний огляд, на що вони йому відмовили. Після складання протоколу, він також наполягав на медогляді, але йому було відмовлено, оскільки протокол відносно нього вже був складений .Після цього він поїхав до лікарні та пройшов освідування, результат якого показав про відсутність алкоголю в крові . Просить провадження у справі закрити.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Фурсій С.О. вважає, що адміністративна справа підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на таке. Відповідно до матеріалів адміністративної справи огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.(в подальшому Інструкція).

Згідно п. 12. розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 розділу 2 даної Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції відповідно до якого в направленні обов`язково вказується посадова особа яка складає даний документ.

П. 9 розділу 2 вказаної Інструкції вказує, шо з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП мається направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 01.07.2022 складеного об 19 год. 35 хв. Однак дане направлення не має даних про посадову особу яка його складала, що свідчить про те, що воно виготовлено не під час складання адміністративного протоколу і ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вказаний факт підтверджується і переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з якого вбачається, що ОСОБА_1 наполягаєлна проходженні медичного огляду лише в медичному закладі, надання направлення працівниками поліції на проходження медичного огляду в медичному закладі на відео відсутнє працівники поліції фактично відмовили останньому в проходженні медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у порушення вимог ч. 3 ст. 266 КпАП та Інструкції .

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що ОСОБА_1 був у тверезому стані, і просив працівників поліції пройти медичне освідування на стан сп`яніння лише в медичному закладі на що працівники поліції відповіли відмовою.

Крім того ОСОБА_1 після складання адміністративних матеріалів особисто відразу звернувся до медичного закладу на предмет токсикологічного дослідження його крові та мочі та відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2022 № 48 проведеного об 21 год. 00 хв. у ОСОБА_1 не виявлено алкоголю ні в сечі ні в крові. Вказаний висновок та результати токсикологічного дослідження надані суду.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не порушив вимоги п. 2.5 ПДР щодо відмови у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 22 розділу 3 Інструкції в разі якщо висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом повинні бути витлумачені на користь особи. У зв`язку із цим просить суд закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням захисника адвоката Фурсія С.О. в якості свідків дали показання про наступне.

Свідок ОСОБА_4 , поліцейський СРПП ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області пояснив, що 01.07.2022 року він разом з іншими працівниками поліції рухалися на службовому автомобілі в м. Бобровиця по вул. Коцюбинського. На зустріч їм рухався автомобіль КІА Соренто д.н.з НОМЕР_1 , в якого був включений показник повороту, при цьому поблизу ніяких поворотів на іншу вулицю не було. Вони розвернули службовий автомобіль і почали рух за вказаним автомобілем, включивши при цьому проблискові маячки .Через деякий час вказаний автомобіль зупинився, як було встановлено за кермом перебував ОСОБА_1 , від якого було чутно запах алкоголю з ротової порожнини, а коли він вийшов з машини, була нестійка хода. Враховуючи наведене, він запропонував пройти йому огляд на стан сп"яніння на місці, на що він відмовився. Під час спілкування велася відеозйомка, яка зупинялася. Про те, що він долучає до протоколу диск ним не зазначено та помилково відсутній його підпис у направленні.Після складання протоколу ОСОБА_1 наполягав на тому, щоб їхати в лікарню, але враховуючи те, що протокол був складений, йому було відмовлено.

Свідок ОСОБА_5 , пояснив, що 01.07.2022 року йому перезвонив ОСОБА_6 , який є його кумом і повідомив, що приїде привітає похресника з закінченням школи. Через деякий час він почув гул автомобіля і коли вийшов з двору, то побачив, що стоїть автомбіль ОСОБА_6 та працівників поліції , які спілкувалися між собою і він чув як ОСОБА_6 пропонував працівникам поліції поїхати в лікарню на освідування, оскільки приладу, який був у поліцейських не довіряв.

Свідок ОСОБА_2 , пояснив, що він 01 липня 2022 року близько 20.00 год перебував у автомобілі ОСОБА_1 . Коли вони під"їхали до його кума ОСОБА_5 , до них під"їхали працівники поліції і під час спілкування з ними, він чув, як ОСОБА_1 пропонував проїхати до лікарні та пройти огляд на стан сп"яніння. Він, як пасажир ніяких ознак сп"яніння у ОСОБА_1 не бачив.

Свідок ОСОБА_7 пояснив. що він 01 липня 2022 року близько 19 год. 30 хв. приїхав до будинку ОСОБА_5 , що в м. Бобровиця . Біля будинку він побачив машину поліцейських та ОСОБА_1 , який в під час спілкування наполягав їхати до лікарні . Що було далі йому не відомо, він поїхав у своїх справах.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності , дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що водій на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Процедура огляду водія на стан сп`яніння та направлення для проходження такого огляду визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (Далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (Далі Інструкція).

Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції , огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, згідно диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, є окремим правопорушенням, що також слідує з положень п.8 вище вказаного Порядку, та є підставою для складання відносно такого водія протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП вказує, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

Із дослідженого в судовому засіданні направлення , яке міститься в адміністративних матеріалах, судом встановлено, що в ньому не має даних про посадову особу, яка його склала, та воно не містить підпису даної особи, яка направляла ОСОБА_1 до медичного закладу. Також із дослідженого в судовому засіданні відеозапису працівників поліції, про наявність якого в протоколі взагалі не зазначено, встановлено, що процівниками поліції була проігнорована пропозиція ОСОБА_1 проїхати разом до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, як того вимагає Закон та Інструкція, що і підтвердили свідки , які були допитані в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 261696 та відеозапис.

Разом із тим, із результату токсикологічного дослідження № 383 та медичного висновку № 48 від 01.07.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкісить реакції, наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд у КНП " Бобровицька опорна лікарня ", висновок: тверезий.

Також відсутність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується долученим до матеріалів справи працівниками поліції відеозаписом, що досліджений в судовому засіданні, де він спочатку відмовлявся, а потім наполягав проїхати в лікарню.

За таких підстав, висновок працівників поліції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений належними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Встановлені судом обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними та допустимими доказами за обставинами зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 261696 від 01.07.2022 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І.Бойко