ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/363/22

Провадження № 3/293/309/2022

29 серпня 2022 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ОБ №124079 про адміністративне правопорушення встановлено, що 17.03.2022 о 19год. 30хв. в с.Некраші, по вул.Затишній, біля будинку №6 водій ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820, результат 3,31 %, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 17.03.2022 близько 19год. 30хв. перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , був в стані алкогольного сп`яніння, у нього з матір`ю виник словесний конфлікт. Після чого мати викликала працівників поліції, які склали на нього адміністративний протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності, оскільки він автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував. Зазначив, що на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, у зв`язку із станом сп`яніння не розумів зміст документів, які підписував.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 17.03.2022 ввечері він як представник територіальної оборони приїхав за викликом в с. Некраші Житомирської області, де ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дебош відносно своєї матері, в зв`язку із чим остання викликала поліцію. Зазначив, що був залучений працівниками поліції в якості свідка під час проведення освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що проводився за місцем його проживання, за результатами якого поліція склала на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав, він не бачив, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 17.03.2022 ввечері приїхав до ОСОБА_1 додому, оскільки його мати викликала поліцію, та в подальшому був залучений працівниками поліції в якості свідка під час проведення освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що проводився за місцем його проживання. Зазначив, що свідком керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не був.

Свідок в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що 17.03.2022 ввечері приїхав до ОСОБА_1 додому, однак його не бачив, на узбіччі дороги стояв автомобіль ОСОБА_1 , за кермом нікого не було. Зі слів матері ОСОБА_1 , йому стало відомо, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та дебоширить. Вказав, що не бачив, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на неодноразові виклики до суду ОСОБА_5 - співробітника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , для опитування як свідка, його явку до суду забезпечено не було.

В ході судового розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О. просив закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення, допущені поліцейськими в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та керував автомобілем, що виключає склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порядку статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №124079 від 17.03.2022 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №124079.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавець передбачає три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладене вище, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого правопорушення, як керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є факт керування транспортним засобом та факт перебування водія у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, згідно КУпАП підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами двох складових: керування транспортним засобом та перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого додані роздруківка тестування на алкоголь, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається із доданих до протоколу акту огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного за участі двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та роздруківки тестування на алкоголь, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тестування є позитивним (а.с.3), чим підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо встановлення факту керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що були присутніми під час проведення огляду та тестування гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений біля будинку правопорушника, однак зазначили, що ніхто з них не бачив, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_1 17.03.2022 о 19 год. 30 хв. в селі Некраші по вулиці Затишній, 6 . Свідок ОСОБА_4 також повідомив, що не бачив, щоб ОСОБА_1 того вечора керував транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124079 складений 17.03.2022 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_6 сам по собі не може бути доказом керування транспортним засобом, тобто вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Відповідно, суд дійшов висновку, що зібрані докази не можуть вважатися належним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст. 62 Конституції України).

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.245, 247, 283-284,287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ