Провадження № 3/554/4276/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Глоби М.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ГУ ДПСу Полтавській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженки с. Ленінка, Красноградського району Харківської області, освіта вища, працюючої головним бухгалтером в ТОВ «КОМПАНІЯ «СЕРПЕНЬ»,вдови, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 2006 р.н.,проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ«КОМПАНІЯ «СЕРПЕНЬ», яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, буд. 21, допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що передбачені п. 49.2, пп. 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно подала податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за перше півріччя 2022 року з граничним терміном подання 09.08.2022 року, декларація з податку на прибуток фактично подана 11.08.2022 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.163-1 КУпАП, як несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнала повністю, щиро розкаялась, пояснивши, що прострочення подання необхідної інформації відбулось внаслідок технічних причин.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , її провина у фактично скоєному підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення № 3941/16-31-04-05-04 від 07.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «КОМПАНІЯ «СЕРПЕНЬ», яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, буд. 21, допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що передбачені п. 49.2, пп. 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно подала податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за перше півріччя 2022 року з граничним терміном подання 09.08.2022 року, декларація з податку на прибуток фактично подана 11.08.2022 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку.

Таким чином, наявність переконливих, чітких, узгоджених між собою належних та допустимих доказів, не залишають сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, як несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП визнається щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, враховуючи викладене, наявність у ОСОБА_1 постійного джерела доходу, суд приходить до висновку про доцільність призначення їй адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплачуються особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 496 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,33,124,276,279,283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163 -1 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. (р/р UA0016001, отримувач ГУК Полтавської області/21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 37959255).

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20коп. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя М.М. Глоба