Справа №521/4915/22
Номер провадження 3/521/9469/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Тураві Н.М.,

за участю:

представника Одеської митниці

Державної митної служби України Терновського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси після проведення додаткової перевірки надійшли матеріали справи за протоколом №3758/50000/21 від 05.10.2021 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З вищезазначеного протоколу вбачається, що 05.10.2021 року о 15 годин 10 хвилин в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по смузі «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «HYUINDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, під керуванням гр. ОСОБА_1 . До митного контролю були надані наступні документи: паспорт громадянина Молдови НОМЕР_3 , виданий 27.02.2017 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданий 09.06.2020 р.

Під час аналізу та оцінки ризику даний транспортний засіб було вирішено направити на митний огляд. Під час митного огляду (сумісного огляду, спільно з прикордонним нарядом ОТЗ, майстер сержант ОСОБА_2 та капітаном митної служби республіки ОСОБА_3 ) легкового автомобіля «HYUINDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, в салоні автомобіля за пасажирським сидінням на полу, в особистих речах гр. ОСОБА_1 , виявили два альбома з монетами, в одному 80 штук в другому 79.

Дозвіл від служби контролю на право вивезення культурних цінностей з території України у гр. ОСОБА_1 не було.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон країни з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. За даним фактом посадовими особами митниці складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 483 МК України. Крім того, представником митниці було надано клопотання про призначення експертизи вилучених предметів з метою встановлення їх приналежності до таких, що потребують спеціального дозволу для переміщення через митний кордон України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що матеріали справи про порушення митних правил підлягають поверненню органу, який її порушив для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вказано у подані митного органу, працівники митниці зверталися до низки організацій, уповноважених на проведення такої експертизи, однак їм було відмовлено, тому вони позбавлені можливості надати висновок необхідної експертизи до суду. У зв`язку з чим, представником митниці було заявлено клопотання про проведення судової мистецтвознавчої експертизи.

Частинами 1 та 2 статті 515 МК України визначено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Слід зазначити, що організація щодо проведення відповідної експертизи з метою доведення вини особи у порушенні митних правил є виключно прерогативою органу досудового розслідування, зокрема, працівникам Одеської митниці ДМС України. Без проведення такої експертизи неможливо встановити чи є у діях особи склад адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками митниці було направлено чотири запити до установ, які уповноважені проводити відповідну експертизу. Дві організації надали відповідь, що не мають наразі можливість для проведення такої експертизи. Відповідей інших двох організацій у матеріалах справи немає. Отже, слід надати дані про спроможність або неможливість проведення експертизи цими організаціями.

В узагальненні судової практики та вивчення правильності застосування МК України, який набрав чинності з 01 червня 2012 року, яка зроблена апеляційним судом м. Києва указано, що підставою для проведення додаткової перевірки може бути недостатність чи відсутність доказів на підтвердження предмета доказування, а також необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до вимог статті 527 МК України, по справі про порушення митних правил, в разі неповноти проведеного провадження по справі, яке не може бути усунуте при розгляді справи, або при наявності інших обставин, які перешкоджають розгляду адміністративної справи по суті, суд виносить постанову про проведення додаткової перевірки.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що справа підлягає направленню органу, що її порушив, для проведення додаткової перевірки, оскільки вирішити питання, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 483 МК України без виконання працівниками митниці вищезазначених вимог на даний час неможливо.

Додатково суд вважає зауважити, що ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) ухвалює одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи. Вказаний перелік видів постанов, якими завершується розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті, є вичерпним.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України, від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 КУпАП, про закриття справи.

За таких обставин, оскільки дана постанова суду не відноситься до переліку постанов, передбачених ст. 284 КУпАП, відповідно, вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку та підлягає виконанню з моменту її винесення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 527 МК України , -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи №521/4915/22 порушеної у відношенні громадянина ОСОБА_1 за фактом порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України - повернути до Одеської митниці ДМС України для проведення додаткової перевірки на протязі одного місяця з дня набрання чинності постанови суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий