Справа № 459/1799/22 Головуючий у 1 інстанції: Дем"яновська Ю.Д.
Провадження № 33/811/1102/22 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 05 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 05 вересня 2022 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18.07.2022 о 17:38 год. у м. Червоноград на вул. Львівській, 13, керував автомобілем марки «OPEL CORSA», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру №1, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Терех Н.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вини він не визнавав; протокол не підписував; у протоколі не зазначено технічний засіб на який зафіксовано правопорушення; у справі відсутні підтвердження про його керування автомобілем; на відеозаписі не зафіксовано зупинки транспортного засобу.

Вказує, що у протоколі зазначено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, порушення координації рухів. Інші докази щодо ознак сп`яніння у справі відсутні, а протокол і рапорт складені поліцейським, який є заінтересованою особою, тому не можуть бути доказами.

У судове засідання 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з незадовільним станом здоров`я (піднялася температура), через що не має змоги прибути у судове засідання. Додатково зазначив, що бажає мати адвоката, проте через стан здоров`я не має можливості укласти з ним договір.

У наступне судове засідання, яке було відкладене на 27.10.2022 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату судового розгляду, повторно не з`явився, а подав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке за змістом ідентичне з попереднім. Будь-яких документів, які б підтверджували стан здоров`я ОСОБА_1 не надав.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний про перебування у провадженні Львівського апеляційного суду апеляційної скарги, оскільки така подана ним особисто. Неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційним судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності із врахуванням доводів апеляційної скарги та тих доказів, які містяться у матеріалах справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 18 липня 2022 року серії ААБ № 171816 (а.с. 1);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 липня 2022 року відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Підставою для скерування для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стали виявлені ознаки сп`яніння: розширенфі зіниці, неприродна блідість обличчя (а.с. 3);

рапортом інспектора ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Гілевича Р.Р. (а.с.5);

відеозаписом події від 18 липня 2022 року (а.с.8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що і стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що у матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки на долученому до справи відеозаписі видно, як автомобіль поліцейських слідує за автомобілем марки «OPEL CORSA», номерний знак НОМЕР_1 , який у подальшому зупиняється. З відео вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови з поліцейськими не заперечує, що він керував транспортним засобом, а на запитання поліцейського «Яким транспортним засобом керували?» відповів, що їхав на автомобілі OPEL CORSA», номер НОМЕР_1 .

Апеляційний суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис з місця події не може вважатися доказом його вини з тих підстав, що у постанові судді відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а в протоколі відомості про технічний засіб взагалі відсутні.

У постанові, на яку посилається апелянт, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду визнав неналежним доказом відеозапис через те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до ст. 258 КУпАП винесена органом Національної поліції без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не містила посилання на технічний засіб, яким була здійснена відеофіксація, як того вимагає ч. 3 ст. 283 КУпАП. Проте ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Вищевказаний відеозапис здійснено на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 , всупереч твердженням в апеляційній скарзі, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. При цьому поліцейський роз`яснив останньому, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння автоматично тягне за собою складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо рапорта поліцейського, на який ОСОБА_1 вказує як на недопустимий доказ, оскільки такий складений службовою особою, слід зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а) рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт інспектора ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Гілевича Р.Р. суддя оцінив в сукупності з іншими, зібраними у справі та проаналізованими доказами, та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171816, про що свідчить його особистий підпис. Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не зазначив. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказав, що «Близько тижня тому курив коноплю».

Вказане спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що йому не роз`яснено його прав та обов`язків, оскільки у протоколі є відмітка про те, що гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Червоноградському міському суді. Факт ознайомлення із зазначеною інформацією ОСОБА_1 засвідчив власним підписом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 05 вересня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах