Справа № 542/706/22
Провадження № 3/542/271/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабенко М.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Петрушанко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом-машиністом у ТОВ «Перше Травня,

за частиною 1 статті 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

20 липня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245989 від 10.07.2022 зазначено, що 10.07.2022 о 21 год. 17 хв. по автодорозі в с. Козуби водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотесту Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зокрема, зазначив, що він 10.07.2022 не вживав алкогольні напої. Вказав, що їхав з с. Малий Кобелячок з роботи, підібрав знайомого ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Невдовзі його зупинили працівники поліції. Пояснив, що після зупинки поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер та у медичному закладі, проте сам прилад Драгер працівники поліції не дістали, а направлення на медичний огляд не вручили. Також зазначив, що працівники поліції сказали, що якщо він напише, що випив 150 грам горілки, то його автомобіль не буде вилучено. Після складення протоколу він поїхав додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 забрав його з с. Малий Кобелячок і хотів підвезти до с. Козуби. Однак, їх зупинили працівники поліції. Пояснив, що алкоголь вживав саме він, а ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після їх зупинки приїхали ще брат ОСОБА_1 з якимось чоловіком та про щось розмовляли з працівниками поліції. Потім він пішов додому, а всі інші поїхали на своїх автомобілях. Зазначив, що подія відбулась у 2022 році.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що рухаючись на автомобілі додому у телефонній розмові дізнався, що його брата зупинили працівники поліції, після чого він приїхав на місце зупинки. Вказав, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ця подія сталася влітку 2022 року. Пояснення він підписав, але про що саме, він не бачив. Пояснив, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 продути Драгер та пройти огляд у медичному закладі. Що саме відповів ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту на місці зупинки не чув, оскільки розмовляв у цей час по телефону. Проте зазначив, що сам прилад Драгер працівники поліції не надали. Водночас вказав, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, але письмового направлення на огляд йому не надали.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він разом зі ОСОБА_3 їхав додому з роботи та дізнався, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 . Після приїзду на місце події він не бачив у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, як і не бачив пояснень, які підписував. Вказав, що працівники поліції погрожували забрати автомобіль на потреби ЗСУ. Пояснив, що у його присутності ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і у закладі охорони здоров`я. Проте, він не розібрав що саме на це відповів ОСОБА_1 . Вказав, що події відбувались у 2022 році.

Узагальнені доводи в судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Петрушанко О.Д. аналогічні змісту письмового клопотання про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, поданого 19.08.2022 ОСОБА_1 та містять посилання на те, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не керував автомобілем. Алкогольні напої не вживав, ані до моменту як сів за кермо автомобіля, ані під час керування автомобілем. Вказала, що до протоколу не долучено акт огляду на стан сп`яніння, а направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, який долучено до протоколу при ОСОБА_1 не складалося та йому не вручалося.

Також зазначила, що працівниками поліції не було складено та долучено до матеріалів справи акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що також спростовує дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказала, що працівниками поліції вчинялися дії, які були спрямовані на схилення ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також працівник поліції попередив його про негативні наслідки проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: вилучення транспортного засобу.

Зауважила, що з відеозапису не вбачається наявність події та обставин, які викладені у протоколі серії ДПР18 № 245989 від 10.07.2022 про адміністративне правопорушення, що складений на ОСОБА_1 , а сам відеозапис вказує на порушення вимог ст. 256 КУпАП при його складенні. Так, сам відеозапис починається на позначці часу 21-17 хв. 10.07.2017, в той час коли згідно з протоколом ОСОБА_1 керував автомобілем в 21-17 10.07.2022.

Також зазначила, що у своїх пояснення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вказують, що ОСОБА_1 відмовився від походження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та від направлення на проходження огляду в лікарні на стан алкогольного сп`яніння, пояснення свідків ідентичні і написані поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, захисник просила провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 10.07.2022 о 21 год. 17 хв. по автодорозі в с. Козуби водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотесту Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245989 від 10.07.2022, показами свідків, наданим відеозаписом.

Обставини та факти, які б давали підстави суду вважати, що такі докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, доповнюють один одного та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Так, пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі- ПДР), що кореспондується з п. 1.9 ПДР на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п. 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

У відповідності до частини 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 2, 3 Розділу І Інструкції).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотесту Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу Х Інструкції № 1395).

Так, з наданого до суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд для визначення стану сп`яніння з допомогою приладу Драгер та у закладі охороні здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

При цьому, суд не бере до уваги твердження сторони захисту щодо відсутності подій та обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення з огляду на помилкове зазначення на двох відеозаписах дати їх здійснення- «10.07.2017» замість «10.07.2022».

Так, під час надання пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, показів свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що подія відбувалась саме у 2022 році. Натомість, у 2017 році зазначені особи не були свідками аналогічних подій, а відносно ОСОБА_1 матеріали про адміністративне правопорушення не оформлювались. Водночас, третій відеозапис, що міститься на диску та яким зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 містить вірну дату його здійснення- 10.07.2022.

Слід зазначити, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного вбачається, що поліцейськими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було дотримано вимог положень, визначених статтею 266 КпАП України, Порядком та Інструкцією.

Водночас, ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або відмови від проходження огляду у визначеному законом порядку, а наявність відеозапису події, або свідків є обов`язковою.

Судом встановлено, що поліцейськими було дотримано вимог закону щодо належного доказового забезпечення вказаних обставин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 та його захисника, суд дійшов висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на те, що вони в повній мірі спростовані наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою і не мають протиріч, а таку позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, суд вважає надуманими та не підтвердженими належними та допустимими доказами доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника про те, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, провокації вчинення адміністративного правопорушення, що містить ознаки складу ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на переконання суду, досліджений відеозапис не містить. Натомість, відеозаписом чітко зафіксовано саме пропозицію, адресовану ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння, а не пропозицію відмовитися від проходження такого огляду.

Суд також знаходить непереконливими та не доведеними належними та допустимими доказами доводи ОСОБА_1 щодо запалення у нього ясен та наявну втому після робочого дня на спростування того, що на момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням він мав нечітку вимову та, відповідно, хитку ходу, як ознаки алкогольного сп`яніння, що зафіксовано дослідженим відеозаписом.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 декілька разів повідомив працівникам поліції про вживання ним алкогольних напоїв: пива та горілки, кожного разу- у різних кількостях.

Надаючи оцінку письмовим поясненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає, що відсутні підстави вважати їх недостовірними, оскільки вони підтверджується сукупністю інших доказів, у тому числі відеозаписом правопорушення, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду саме у присутності двох свідків.

При цьому, слід зазначити, що стороною захисту письмові пояснення свідків належними та допустимими доказами не спростовані.

Водночас, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, так і у закладі охорони здоров`я.

При цьому, суд не бере до уваги показів вказаних свідків у тій частині, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння та що він не відмовлявся від проходження відповідного огляду, оскільки такі покази не підтверджені іншими належними та допустимими доказами і водночас вони спростовані дослідженим в судовому засіданні відеозаписом. На переконання суду, такі покази свідків свідчать про намагання допомогти ОСОБА_1 пом`якшити чи уникнути відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення складає відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, суд вважає слушними доводи сторони захисту щодо невручення ОСОБА_1 працівниками поліції письмового направлення на огляд у медичному закладі.

Так, судом встановлено, що надане до протоколу про адмінправопорушення письмове направлення водія ОСОБА_1 не містить відомостей про його отримання особою, направленою на огляд. Вручення такого направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не підтверджується також дослідженим відеозаписом.

Проте, зазначена обставина на висновки суду не впливає, не спростовує факт вчинення правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, що зафіксовано технічним засобом відеозапису.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, у контексті оцінки доводів учасників справи суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів, суд вважає, що ключові доводи, аргументи та докази у справі отримали достатню оцінку.

Відповідно до довідки інспектора САП Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області Стрижак О.М., ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повторність за частиною 1 статті 130 КУпАП перевірений. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 вилучено та знаходиться на тимчасовому зберіганні у відділенні №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с. 6).

Частиною 1 статті 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 24, частиною 1 статті 130, статтями 276-279, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст постанови проголошено о 16 год 00 хв 29 вересня 2022 року.