ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/403/22 Справа № 694/1060/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Шарко О. П. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Миланича А.М. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Миланича А.М. на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 21 червня 2022 року о 02 год. 40 хв. по вул.Благовісній 92 у м.Звенигородка Звенигородського району, Черкаської області, керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного та проведення такого огляду у мед.закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Миланич А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувану постанову прийнято без особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 .

Зазначає, що наявними у матеріалах справи відомостями не було встановлено судом пропозиції патрульного поліцейського до ОСОБА_1 про можливість проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тоді як відповідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 та ст.266 КУпАП пропозиція огляду та сам огляд на стан сп`яніння патрульними за допомогою спеціальних засобів має передувати медичному огляду в закладах охорони здоров`я.

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що не відповідає положенню ч.5 ст.266 КУпАП.

Вважає, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків не можна визнати належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, при цьому пояснення не були написані власноручно свідками, а судом не з`ясовано, чи підписували їх останні.

Вказує, що наявний у матеріалах відеозапис унеможливлює встановлення судом першої інстанції всіх важливих обставин по справі, оскільки він не містить початок та закінчення оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, не містить пропозиції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не містить пропозиції та безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу патрульними за допомогою спеціальних засобів.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника Миланича А.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 - Миланича А.М. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155214 від 21.06.2022 про те, що 21 червня 2022 року о 02 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 у м.Звенигородка по вул.Благовісній, 92, керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 21.06.2022, отриманих від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є членами громадського формування «Самооборона» та в період часу з 20.06.2022 по 21.06.2022 перебували на нічному патрулюванні, якими, спільно із працівниками поліції, о 02:40 було зупинено автомобіль «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка мова, різкий запах з порожнини рота, який відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Миланич А.М. посилається на те, що наявними у матеріалах справи відомостями не було встановлено судом пропозиції патрульного поліцейського до ОСОБА_1 про можливість проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Вважаю зазначені доводи неприйнятними та які направлені на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

З врахуванням зазначеного, водій ОСОБА_1 повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про відсутність у матеріалах справи направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що, на його думку, не відповідає положенню ч.5 ст.266 КУпАП є неспроможними, оскільки дане направлення виписується у разі направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`янінням, тоді як ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеного огляду.

Безпідставними є доводи захисника Миланича А.М. про те, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків не можна визнати належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, так як вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

Статтею 272 КУпАП визначено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Захисник ОСОБА_1 - Миланич А.М. вважає, що наявний у матеріалах відеозапис унеможливлює встановлення судом першої інстанції всіх важливих обставин по справі, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі.

В свою чергу, вважаю дані доводи неспроможними, оскільки досліджений судом апеляційної інстанції відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського, підтверджує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Неспроможними є доводи захисника Миланич А.М., що оскаржувану постанову прийнято без особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , з врахуванням вимог ч.2 ст.ст.268 КУпАП, згідно якої, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є необов`язковою.

Крім того, судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 щодо участі в судовому засіданні, які на думку сторони захисту порушені місцевим судом.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить сторона захисту, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Миланича А.М., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба