Номер провадження: 33/813/1050/22
Номер справи місцевого суду: 523/4382/22
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В.,секретар судового засідання Зейналова А.Ф.к., за участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника - адвоката Базилєвої Ю.О., Узунова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу адвоката Білак Наталії Ігорівни, яка представляє інтереси потерпілого ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 30 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, щодо ОСОБА_2 ,

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 червня 2022 року провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно із зазначеною постановою відповідно до протоколу серії ВАВ №069737, складеного майором поліції Чебановим Д.І. відносно ОСОБА_2 , останній 03 квітня 2022 року о 17:00 годині на сходовому майданчику в будинку АДРЕСА_1 кинувся у бійку до громадянина ОСОБА_1 , чим порушив публічний порядок та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду адвокат Білак Н.І, яка представляє інтереси потерпілого ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд не надав належної оцінки обставинам, які мали місце 03.04.2022 року, за яких на ОСОБА_1 його сусідом ОСОБА_2 на ґрунті особистої неприязні свідомо та навмисно був спланований напад і завдано тілесних ушкоджень, що підтверджено медичними документами та показаннями свідка ОСОБА_3 , яка в порушення встановлених законодавством норм не була належним чином повідомлена про виклик до суду та заслухана судом. Врахувавши при ухваленні постанови покази свідка ОСОБА_4 , надані нею суду першої інстанції, суд не зважив на те, що ці покази є завідомо неправдивими та спростовуються письмовими доказами і показами свідка ОСОБА_3 , яка є єдиним очевидцем події, що сталася за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03.04.2022 року. Вважає, що судом не виконано приписи статті 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та не враховано доказів, які підтверджують факт заподіяння ним ОСОБА_1 тілесних пошкоджень при наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Одночасно адвокат Білак Н.І. звернулася до суду із клопотанням про поновлення строків апеляційного оскарження, посилаючись на те, що розгляд справи здійснено судом без участі потерпілого чи його представника, а копія ухваленої судом постанови вручена їй 05.08.2022року, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та його представник- адвокат Базилєва Ю.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнав, висновки суду першої інстанції щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, вважає правильними та обґрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав..

Відповідно до статті 294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З огляду на матеріали справи, потерпілий ОСОБА_1 та його представник- адвокат Білак Н.І. участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймали, копія ухваленої судом постанови їм для відома не направлялася, а була отримана адвокатом Білак Н.І. згідно із поданою нею заявою 05.08.2022 року (а. с.53).

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана до Суворовського районного суду м. Одеси шляхом передачі кур`єрській службі доставки 12.08.2022 року та отримана судом 17.08.2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а. с.56-130).

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вручення потерпілому чи його представникові копії оскарженої постанови у іншу, ніж зазначена в клопотанні, дату, апеляційний суд вважає, що наведена обставина перешкоджала вчиненню ними необхідних процесуальних дій з дотриманням встановленого законом строку, тому цей строк підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

Відповідно до положень статті1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Якщо при розгляді справи суддя прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (частина перша статті 253 КУпАП), а згідно з частинами першою та другою статті 284 КупАП суддя виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю в зв`зку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на сходовому майданчику в багатоповерховому житловому будинку АДРЕСА_1 на фоні тривалих неприязних стосунків стався конфлікт, який переріс у спільну бійку між ними.

Очевидцем наведеної події була ОСОБА_3 , яка, крім обставин щодо конфлікту та бійки, обізнана про неприязні стосунки, що протягом тривалого періоду часу існують між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають у сусідніх квартирах, що знаходяться в будинку по АДРЕСА_1 .

Факт тривалих неприязних стосунків визнають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які пояснили, що ОСОБА_2 постійно пред`являє ОСОБА_1 претензії, що нібито він курить на сходовому майданчику та ставить пусті пляшки під двері квартири, в якій проживає ОСОБА_2 . ОСОБА_1 в свою чергу наведені обставини заперечує та вважає, що такі відносини між ними склалися через те, що його мати- ОСОБА_5 , яка є головою правління ОСББ "Удача-11", звільнила матір ОСОБА_2 з посади прибиральниці території.

ОСОБА_1 стверджує, що в результаті бійки йому спричинені тілесні ушкодження, ступінь яких наразі не встановлена.

Із заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 04.04.2022 року вбачається, що його звернення до правоохоронних органів стосувалося неправомірних дій ОСОБА_2 , які полягали у навмисному нанесенні йому тілесних ушкоджень: хімічного опіку очей (газовим балончиком), побиття голови, струсу головного мозку, перелому кісток носа (бітою), (а. с. 5).

За наведеною заявою органи поліції здійснили перевірку, в результаті якої відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП. При цьому особа, яка склала протокол, ознаки адміністративного правопорушення вбачала в тому, що 03.04.2022 року ОСОБА_2 учинив конфлікт відносно ОСОБА_1 , під час якого висловлювався нецензурною лайкою у публічному місці, кинувся в бійку.

Факти з приводу заподіяних ОСОБА_1 тілесних пошкоджень у протоколі про адміністративне правопорушення не наведені, докази в цій частині особою, уповноваженою на складання протоколу, як це передбачено частиною другою статті 251 КУпАП, не збиралися та судом першої інстанції не досліджувалися і висновки щодо них суд не робив.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Адміністративно каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як правопорушення проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися, зокрема заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за нормами, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Враховуючи, що судом достеменно встановлено, що мотивом для конфлікту, що виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 03.04.2022 року, були особисті неприязні стосунки, а не явна неповага до суспільства з боку ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у цьому конфлікті такої необхідної складової правопорушення,передбаченого статтею 173 КУпАП, як наявність вини у формі прямого чи непрямого умислу на порушення саме громадського порядку та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням положень статті 284 КУпАП закрив провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги наведені вище висновки суду першої інстанції не спростовують, а досліджений судом апеляційної інстанції за клопотанням представника потерпілого в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 294 КУпАП, доказ- пояснення свідка ОСОБА_3 , лише підтвердив, що дії ОСОБА_2 були направлені проти конкретно визначеної особи - ОСОБА_1 , а не проти громадського порядку.

Не є підставою для скасування оскарженої постанови і доводи апеляційної скарги щодо невирішення судом першої інстанції питання про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення прокурору, оскільки статтею 253 КУпАП передбачено право суду на вчинення наведеної процесуальної дії, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення.

Такі висновки в постанові суду відсутні, що не позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізувати право на звернення до компетентних органів із відповідною заявою щодо вчиненого щодо нього правопорушення, якщо це порушення за своїм характером тягне за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга Білак Н.І. , яка представляє інтереси потерпілого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити Білак Наталії Ігорівні, яка представляє інтереси потерпілого ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 30 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу Білак Наталії Ігорівни, яка представляє інтереси потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 30 червня 2022 року- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Л. В. Пузанова

Повний текст постанови складено 28 вересня 2022 року

Суддя Л. В. Пузанова