Номер провадження 3/754/2650/22
Справа №754/6492/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого у АДРЕСА_1 ,

кулеметника 3 стрілецького відділення І стрілецького взводу

ІІ стрілецької роти в/ч НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.08.2022 року о 21 годині 00 хвилин, будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1, перебуваючи у розташуванні ІІ роти військової частини по АДРЕСА_2, був виявлений з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим був направлений для проходження огляду на стан сп`яніння до КНП «КМНЛ «Соціотерапія», де від проходження огляду у кабінеті лікаря-нарколога відмовився, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він не вживав алкогольні та наркотичні засоби, а командир частини прискіпливо до нього ставиться та безпідставно направив на огляд до лікаря. Оскільки він був у нормальному стані, то відмовився від проходження будь-якого огляду.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом командира 3 відділення 3 взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_4 від 08.08.2022 року, рапортом командира 3 взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_5 від 08.08.2022 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , направленням на огляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог діючого законодавства, про що об"єктивно свідчать зібрані та досліджені судом докази, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2465, 00 грн.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-20 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 2465, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська