ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1067/22 Справа № 202/4069/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника Власенкова А.С.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого Авраменка О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №069749 від 05 липня 2022 року, ОСОБА_2 05 липня 2022 року о 09 годині 55 хвилин, у м. Дніпро по вул. Б. Хмельницького 4, керуючи транспортним засобом Mazda 3 д/н НОМЕР_1 , під час початку та зміни напрямку руху повороту ліворуч не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Renault д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушили вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Закриваючи справу про адміністративне правопорушення, суд виходив з пояснень ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, протоколу про адміністративне правопорушення, висновку експертного дослідження №ЕД-19/104-22/23239-ІТ від 12 серпня 2022 року та дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти стягнення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд дійшов помилкових висновків щодо механізму ДТП, який не підтверджується доказами наявними у справі. Також, зазначає, що суд безпідставно поклав в основу судового рішення поклав в основу судового рішення висновок експертного дослідження № ЕД-19/104-22/23239-ІТ від 12 серпня 2022 року, який зроблений за вихідними даними, наданими ОСОБА_2 та які не підтверджуються матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями учасників ДТП та схемою місця ДТП. Зазначає, що ОСОБА_2 змінила напрямок руху і з правої смуги руху здійснювала маневр розвороту, тоді як водій ОСОБА_1 рухався позаду неї в попутному напрямку у лівій смузі, внаслідок чого і сталося зіткнення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та його представник Авраменко О.Ю. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник Власенков А.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вважали, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вважали її безпідставною, а постанову суду законною та обгрунтованою і просили залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, провівши повторний судовий розгляд справи, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, встановив, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які були ним дослідження, а рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що в даному випадку є підставою для її скасування.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з пояснень ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, протоколу про адміністративне правопорушення, висновку експертного дослідження №ЕД-19/104-22/23239-ІТ від 12 серпня 2022 року та дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте з такими висновками суд апеляційної інстанції погодитись не може та розцінює їх як такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, усні та письмові пояснення сторін щодо апеляційної скарги, безпосередньо дослідивши докази та додаткові матеріали, надані сторонами, апеляційний суд встановив таке.

Водій ОСОБА_2 05 липня 2022 року о 09 годині 55 хвилин, у м. Дніпро по вул. Б. Хмельницького 4, керуючи транспортним засобом Mazda 3 д/н НОМЕР_1 , під час початку та зміни напрямку руху повороту ліворуч не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Renault д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №069749 від 05 липня 2022 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наданими інспектору поліції, а також фотографіями, долученими до справи.

Так, на схемі місця ДТП, яка підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень, зафіксовано траєкторія руху транспортних засобів до моменту зіткнення, за якою автомобіль Mazda 3 д/н НОМЕР_1 , з правої смуги здійснювала маневр повороту наліво, в той час, як автомобіль Renault д/н НОМЕР_2 рухався прямолінійно в лівій смузі за напрямком руху автомобіля Mazda 3 /а.с. 2/.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_2 , вона пояснила, що зупинилась біля майданчика, увімкнула лівий поворот та почала здійснювати поворот наліво і в цей момент в неї з лівої сторони в`їхав автомобіль /а.с. 3/.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , автомобіль Mazda 3 під керуванням ОСОБА_2 виїхав з паркувального майданчика та зупинився у правій смузі руху, коли він на автомобілі Renault почав випередження в цей момент автомобіль Mazda 3 почав рух та різко перед ним почав маневр розвороту, перегородивши дорогу, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Вказані відомості залишились без належної оцінки суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, письмові пояснення учасників ДТП достовірними, оскільки надані на місця одразу після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, такі пояснення узгоджуються зі схемою місця ДТП, характером механічних ушкоджень, які отримали транспортні засоби, з їх місцем розташуванням після зіткнення та фотографіями, долученими до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що вона перебувала в лівій смузі та намагалась зробити маневр розвороту ліворуч, що спростовується схемою місця ДТП, згідно якої ширина проїзної частини в двох напрямках руху становить 10,2 м, що враховуючи габарити автомобіля, яким керувала ОСОБА_2 , зробити такий маневр неможливо.

Також апеляційний суд вважає, необґрунтованими пояснення ОСОБА_2 , що перед здійсненням маневру вона подивилась в дзеркала заднього огляду, оскільки за таких обставин, вона б побачила, що позаду неї рухається автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та могла б уникнути зіткнення.

В підтвердження пояснень потерпілого ОСОБА_1 , що маневр автомобіля під керуванням ОСОБА_2 для нього був непередбачуваний, свідчить і відсутність гальмівного шляху автомобіля Renault, яким керував ОСОБА_1 перед зіткненням.

Дослідивши висновок експертного дослідження № ЕД-19/104-22/23239-ІТ від 12 серпня 2022 року, апеляційний суд розцінює його як недостовірний доказ, оскільки дослідження зроблені спеціалістом за вихідними даними, які були надані ОСОБА_2 та її захисником та які не підтверджуються матеріалами справи, зокрема в частині траєкторії руху автомобіля Mazda 3, що він виїхав в ліву смугу руху, зупинився пропустив автомобілі на зустрічній тощо, часу який минув з моменту виїзду автомобіля на діву смугу руху до моменту зіткнення, траєкторії руху автомобіля Renault, який здійснював маневр обгону та його швидкості в 50 км/год.

Суд апеляційної інстанції, вважає, що в задоволенні клопотання представника потерпілого Авраменка О.Ю. про призначення автотехнічної експертизи у даній справі, слід відмовити, оскільки він в своєму клопотанні також наводить вихідні дані, які не зафіксовані на місці ДТП, зокрема в частині наявності дорожньої розмітки, пішохідного переходу, наявності інформативних слідів на місці зіткнення, інше місце самого зіткнення час який минув з моменту зміни напрямку руху автомобілем Mazda 3. Крім того, обставини та механізм цього ДТП не є складним та не потребує спеціальних знань, проведення розрахунків, використання спеціалізованої літератури, щоб зробити висновок, чи є в діях водія ОСОБА_2 невідповідність вимогами п. 10.1 ПДР України.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України на водіїв покладається обов`язок перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

На підставі наданих суду матеріалів, встановлено, що водій автомобіля Mazda 3 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснювала маневр повороту наліво, з правої смуги руху, не надала переваги у русі автомобілю Renault д/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку в суміжній лівій смузі руху, створила для нього перешкоду для руху, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів з механічними пошкодженнями.

Окрім п. 10.1 ПДР України також існує спеціальне правило, яким мають керуватись водії у встановленій дорожній обстановці, яке передбачено в п. 10.4 ПДР України, згідно з яким, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям не з крайнього лівого положення на проїзній частині повинен дати дорогу попутним транспортним засобам.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень пункту 10.1 ПДР України, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, тому дії ОСОБА_2 апеляційний суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги потерпілого є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і підлягають задоволенню.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, санкцію статті та вважає необхідним і достатнім для досягнення завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення буде стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун