Справа № 698/291/22
Провадження № 3/698/271/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2022 року о 22-10 год., водій ОСОБА_1 , в смт. Катеринопіль по вул. Черкаська керував мопедом Suzuki Lets 2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінку, яка не відповідала дійсності, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомив. Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, зважаючи на те, що суд не наділений повноваженнями здійснювати розшук особи, що притягається до адміністративної відповідальності, участь особи, щодо якої складено протокол в судовому засіданні не є обов`язковою, ОСОБА_1 процесуальний обов`язок щодо явки в судове засідання не виконав, заяв з процесуальних питань не надіслав, про причини неявки суду не повідомив, обізнаний про існування судового провадження щодо нього, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне провести судове засідання за його відсутності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання без поважних причин, адміністративна справа може розглядатись без її участі, а тому суд вважає можливим розглянути дану справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492098 від 09.04.2022 року вбачається, що 09.04.2022 року о 22-10 год., водій ОСОБА_1 , в смт. Катеринопіль по вул. Черкаська керував мопедом Suzuki Lets 2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінку, яка не відповідала дійсності, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ).

З відомостей, що містяться у письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 , вбачається що в її присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого поліцейськими огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в медичному закладі відмовився.

З відомостей, що містяться у письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 , вбачається що останній, будучи присутнім на місце фіксації обставин правопорушення, надав аналогічні із свідком ОСОБА_3 пояснення.

З відомостей, що містяться у відтвореному у судовому засіданні відеозапису з портативного відео реєстратору, який був закріплений на форменому одязі поліцейськоговідповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735вбачається, що поліцейським дотримано зазначеної вище процесуальної процедури фіксації обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, вбачається, що поліцейським у ОСОБА_1 були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку із виявленням вказаних вище ознак сп`яніння, поліцейським було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, тобто спочатку за допомогою спеціальних технічних засобів, а випадку відмови у медичному закладі. Отримавши вказані пропозиції, ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно розділу ІІ зазначеної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках.

Також суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі досліджених доказів суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддя визнає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн..

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 , 221, 284, 285, 289, 294, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч гривень) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 496,20 (Чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору (, рахунок № UA0026001 Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Дана постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Баранов О.І.