КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/1821/20

номер провадження: 33/824/2061/2022

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Демидаса Дениса Анатолійовича, потерпілого ОСОБА_2 , його захисника адвоката Брегіди Юлії Ігорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Демидаса Дениса Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 рокуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП.Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №065724 від 17 січня 2020 року встановлено, що водій ОСОБА_1 24 листопада 2019 року о 12 год 41 хв. на вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві, керуючи автомобілем марки «Lexus», модель RX350, державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, а також не дотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.2.3 «б», п.10.9, п.13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена за ст.124 КУпАП. У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №065725 від 17 січня 2020 року встановлено, що водій ОСОБА_1 24 листопада 2019 року о 12 год 41 хв. по вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві, керуючи автомобілем марки «Lexus», модель RX350, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10 «а», п.2.10 «б» ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Враховуючи, що події сталися 24 листопада 2019 року, тобто на день прийняття постанови минуло понад три місяці, то суддя першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Демидас Д.А. в інтересах ОСОБА_1 через канцелярію суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що наявна у справі схема місця ДТП містить дописки олівцем та не містить обов`язкової інформації, а саме, слідів та предметів, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту.

Зазначає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не доводять факт події ДТП, оскілки ці відеозаписи є відредагованими, що можна встановити без спеціального обладнання та наявності спеціальних знань. При порівнянні відеоряду первинного відео та обробленого відео, видно, що оброблене відео виготовлене шляхом цифрового збільшення фрагменту відео панорами, а також на деяких кадрах має явно домальовані поверх відеоряду стрілки красного кольору.

Вказує, що хоча сам факт редагування (оброки) відео видно неозброєним оком та без спеціальних знать, але для встановлення ступеню цього редагування та встановлення того, що саме та на яких конкретно кадрах відео було відредаговано неможливо без наявності спеціальних знань у сфері відеомонтажу і цифрових технологій, а також без застосування спеціального обладнання та/або програмного забезпечення. Крім того, якість обробленого відео, зокрема, якість цифрового збільшення картинки, дуже низька і, як наслідок, на відео, під час всього відеозапису в різних частинах відеокартинки відбувається постійне мерехтіння та хаотична зміна кольору (та/або відтінків кольору) частини пікселей відеозображення. Враховуючи те, що мерехтіння та зміна кольору (навіть відтінків) пікселей може при непреривному перегляді відео сприйматись людиною як зсув (легка зміна позиції) та/або рух об`єктів на відео, то вважав, що без проведення експертизи обробленого відео неможливо встановити, чи дійсно у відеозображенні автомобіль «Mazda», змінював свою позицію на відео (зокрема, хитався) та, що здійснена обробка (редагування) відео не стосувалось внесення змін до відеоряду первинного відеозображення в частині внесення змін до позиції групи пікселей, що у сукупності складають зображення автомобіля марки «Mazda».

Зазначає, що із наданого суду захисником ОСОБА_1 висновку №91 експертного транспортно - трасологічного дослідження обставин та механізму пригоди за участю автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Lexus»,д.н.з. НОМЕР_1 , який складений 21 липня 2020 року судовим експертом Гора І.В. видно, що пошкодження на автомобілях «Mazda»та «Lexus» не характерні для їх взаємного контакту, який відповідно до пояснень водія автомобіля «Mazda»ОСОБА_2 стався 24 листопада 2019 року на паркінгу ЖК «Династія» по вул. В. Липківського 37-В, так як не співпадають по висоті та ширині. Таким чином експертним шляхом встановлено, що належний ОСОБА_1 автомобіль не міг бути учасником ДТП з належним ОСОБА_2 автомобілем. Тому вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Демидаса Д.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також потерпілого ОСОБА_2 і його захисника - адвоката Брегіду Ю.І., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи суддя місцевого суду дотримався вказаних положень закону не в повному обсязі.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №065724 від 17 січня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №065725 від 17 січня 2020 року, схемою місця ДТП від 03 грудня 2020 року, письмовими поясненнями водія автомобіля марки «Mazda» ОСОБА_2 , довідкою про ДТП від 27 січня 2017 року №805385, висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ) за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та відеотехнічної експертизи у справі про адміністративне правопорушення №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року, а також відеозаписом, на якому зафіксовано ДТП.

Так, ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з п.п «б» п.2.3 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні

Відповідно до пунктів 2.10 «а», 2.10 «б» ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

Суддею першої інстанції встановлено, що 24 листопада 2020 року о 12 год 41 хв. водій ОСОБА_1 на вул. В.Липківського, 37-В, у місті Києві, керуючи автомобілем марки «Lexus», модель RX350, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, а також не дотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим здійснив з ним зіткнення, чим заподіяв транспортним засобам механічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Також суддею першої інстанції встановлено, що після події, яка мала місце 24 листопада 2019 року о 12 год 41 хв. по вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві та кваліфікована судом як ДТП, ОСОБА_1 залишив місце події, тому суддя першої інстанції встановив доведеним факт порушення ОСОБА_1 пунктів 2.10 «а», 2.10 «б» ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У рішеннях Європейского суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейский суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №065724 від 17 січня 2020 року встановлено, що водій ОСОБА_1 , 24 листопада 2019 року о 12 год 41 хв. на вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві, керуючи автомобілем марки «Lexus», модель RX350, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, а також не дотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим здійснив з ним зіткнення.

Згідно з наявною у матеріалах справи схеми місця ДТП від 03 грудня 2020 року, яка складена працівником поліції за участю потерпілого ОСОБА_2 , встановлено місце розташування автомобіля марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , в момент ДТП, яка сталася 24 листопада 2019 року, та місце зіткнення на вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві. Також зазначено, що внаслідок ДТП вказаний автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження лакофарбового покриття на передній та задній дверці з правової сторони, а також на задньому бампері з правої сторони.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 03 грудня 2019 року вбачається, що 24 листопада 2019 року він залишив свій автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , на паркінгу на вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві, а 27 листопада 2019 року він помітив на ньому подряпини на передніх та задніх дверях з правої сторони та пошкодження правої частини заднього бампера автомобіля. Зазначав, що у період з 24 по 27 листопада 2019 року його автомобіль перебував у нерухомому стані на паркінгу. 30 листопада 2019 року він отримав відеозаписи з камер зовнішнього спостереження на паркінгу, на яких він побачив, що 24 листопада 2019 року автомобіль марки «Lexus», модель RX350, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркомісця, чотири рази здійснив зіткнення з його автомобілем.

У суді першої інстанції захисником ОСОБА_1 - адвокатом Бабенком А.М. надано висновок №91 експертного транспортно-трасологічного дослідження обставин та механізму пригоди за участі автомобілів «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Lexus»,д.н.з. НОМЕР_1 , який складений 21 липня 2020 року судовим експертом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна компанія» Горою І.В. на замовлення адвоката Бабенка А.М. Згідно з вказаним висновком пошкодження на автомобілях «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Lexus»,д.н.з. НОМЕР_3 , не характерні для їх взаємного контакту, який відповідно до пояснень водія автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 стався 24 листопада 2019 року на паркінгу ЖК «Династія» по вул. В. Липківського 37-В, так як не співпадають по висоті та ширині (а.с.71-75).

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 , не погоджуючись з вказаним вище висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження №91 від 21 липня 2020 року, подав до суду першої інстанції клопотання про призначення у справі судової транспортно - трасологічної експертизи відповідно до ст.273 КУпАП.

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 рокуклопотання ОСОБА_2 задоволено та призначено у справі судову транспортно -трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам КНДІСЕ, яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України (завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків).

Відповідно до висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та відеотехнічної експертизи №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року встановлено, що:

- пошкодження на автомобілях «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , які зафіксовані на фотознімках, утворені шляхом притискання та тертя (ковзання);

- виходячи з фотознімків визначити, в якому напрямку рухався об`єкт, який утворив пошкодження на автомобілі «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , неможливо у зв`язку з недостатньою інформативністю наявних фотознімків. Однак, виходячи з відеозаписів, автомобіль «Mazda» коливався (хитався) під час руху біля нього автомобіля «Lexus», який рухався ззаду наперед та спереду назад;

- у слідах (пошкодженнях), зафіксованих на фотознімках на автомобілях «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , є ознаки часткової відповідності по висоті розташування відносно опорної поверхні. Зробити висновок про повну відповідність або повну невідповідність пошкоджень на автомобілях «Mazda» і «Lexus» неможливо;

- висота профілю шин, радіус колеса та рівень тиску повітря в колесах, а також стан підвіски і завантаженість автомобіля впливають на висоту кузова автомобіля над дорогою і, відповідно, на висоту розташування пошкоджень на автомобілі, та це може призвести до зміни висоти до декількох сантиметрів. Окремо протектори (глибина безпосередньо протектора бігової доріжки шини) на це впливають в меншій мірі, в межах декількох міліметрів;

- в процесі дослідження були встановлені ознаки, які з технічної точки зору можуть свідчити на користь того, що пошкодження на автомобілях «Mazda» і «Lexus» дійсно можуть відповідати одне одному і можуть бути результатом контактної взаємодії цих автомобілів. Однак цих ознак недостатньо для категоричного твердження про повну відповідність пошкоджень одне одному;

- з технічної точки зору, не можна виключати, що зазначені подряпини на автомобілях «Mazda» та дійсно могли виникнути внаслідок контактної взаємодії цих автомобілів між собою Вірогідність цього існує, і на користь цього свідчать ознаки технічного характеру (а.с.99-107).

У дослідницькій частині висновку №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року експертами КНДІСЕ зазначено, що аналізуючи зображення пошкоджень на автомобілях «Mazda» та «Lexus», співставляючи конфігурацію, їх геометричні параметри та розташування відносно опорної поверхні, а також конфігурацію автомобілів, можна зробити висновок про те, що пошкодження на обох автомобілях являють собою переважно горизонтально орієнтовані відносно короткі подряпини, утворені шляхом притискання та тертя (ковзання), які можуть відповідати одне одному за характером утворення, однак при цьому дещо не відповідають одне одному по висоті розташування (частина подряпин розташовані на однаковій висоті, а частина не співпадає приблизно на 5 см, виходячи з фотознімків).

З технічної точки зору, в обсязі наданих матеріалів немає ознак того, що пошкодження на автомобілях «Mazda» і «Lexus» не відповідають одне одному і не є результатом контактної взаємодії цих автомобілів. Натомість, в процесі дослідження були встановлені ознаки, які з технічної точки зору можуть свідчити на користь того, що пошкодження на автомобілях дійсно можуть відповідати одне одному і можуть бути результатом контактної взаємодії цих автомобілів. Цими ознаками є часткова відповідність пошкоджень на автомобілях по висоті та коливання автомобіля «Mazda» при кількаразовому максимальному наближенні до нього автомобіля «Lexus». Так, автомобіль «Mazda» червоного кольору був нерухомим, однак принаймні чотири рази коливався (хитався) саме в моменти максимального наближення до його правого боку автомобіля «Lexus» чорного кольору його передньою частиною. Вказане свідчить про чотириразове контактування автомобіля «Lexus» з автомобілем «Mazda».

Експертами в хронологічному порядку наведено стоп-кадри із зображеннями коливань автомобіля «Mazda», які можна спостерігати за зміною відстаней окремих деталей та контурів автомобіля «Mazda» від стрілок. Більш помітним ці коливання автомобіля «Mazda» є саме при перегляді відеозаписів, тобто при спостеріганні за автомобілями у динаміці. На стоп-кадрах (на статичних зображеннях) зазначені коливання автомобіля «Mazda» помітні у динаміці.

Апеляційним судом переглянуто відеозаписи з камери зовнішнього спостереження з назвою «ІРCamera11_D1_D1_4000_4858_80529596», а також з назвою «Видеофинал», які підтверджують висновок експертів КНДІСЕ про те, що автомобіль «Mazda» коливався (хитався) в моменти максимального наближення до його правого боку автомобіля «Lexus його передньою частиною, який рухався ззаду наперед та спереду назад, що свідчить про контактування автомобіля «Lexus» з автомобілем «Mazda».

Отже, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку,апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність порушення водієм автомобіля марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимог п.п.«б» п.2.3, п.10, п.13.1 ПДР, внаслідок чого 24 листопада 2019 року сталася ДТП, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

З наведених підстав, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що таким діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Також установивши, що ОСОБА_1 24 листопада 2019 року о 12 год 41 хв. на вул. В.Липківського, 37-В у місті Києві, керуючи автомобілем марки «Lexus», моделі RX350, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 та не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце ДТП, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 пунктів 2.10 «а», 2.10 «б» ПДР та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що протоколи про адміністративні правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

Протоколи про адміністративні правопорушення підписані особою, яка їх склала, а ОСОБА_1 відмовився їх підписувати. При цьому, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при прийнятті рішення суддя першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявна у справі схема місця ДТП містить дописки та в ній не описано усі обставини ДТП (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), не спростовують висновків судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, яка сталася 24 листопада 2019 року, внаслідок якої автомобіль марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , зазнали механічних пошкоджень. До того ж, апеляційний суд враховує, що на схемі місця ДТП зазначено, що внаслідок ДТП автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав лише пошкодження лакофарбового покриття на передній та задній дверці з правової сторони, а також на задньому бампері з правої сторони, що виключає наявність на місці ДТП уламків кузова, частин фарби, уламків скла, осипання ґрунту та слідів рідини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до висновку №91 експертного транспортно - трасологічного дослідження, який складений 21 липня 2020 року судовим експертом Гора І.В., встановлено, що належний ОСОБА_1 автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , не міг бути учасником ДТП з належним ОСОБА_2 автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновком експерта.

Відповідно до положень ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Експерт зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях.

Експерт має право знайомитися з матеріалами справи, що стосуються предмета експертизи, заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку; з дозволу органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, ставити особі, яка притягається до відповідальності, потерпілому, свідкам запитання, що стосуються предмета експертизи; бути присутнім при розгляді справи.

З висновку №91експертного транспортно - трасологічного дослідження обставин та механізму пригоди за участі автомобілів «Mazda», д.н.з. НОМЕР_4 , та «Lexus»,д.н.з. НОМЕР_1 , від 21 липня 2020 року вбачається, що він складений судовим експертом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна компанія» Горою І.В. за заявою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка А.М., тобто у невстановлений КУпАП спосіб.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 чи його захисник зверталися до суду з клопотанням про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи у справі і, що така експертиза була призначена судом за їх клопотанням у порядку, передбаченому ст.273 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок №91експертного транспортно - трасологічного дослідження обставин та механізму пригоди від 21 липня 2020 року не може бути доказом у даній справі на підтвердження того, що належний ОСОБА_1 автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , не міг бути учасником ДТП з належним ОСОБА_2 автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 ).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 рокуу даній справі була призначена судова транспортно-трасологічна експертиза за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст.273 КУпАП.

На виконання вказаної постанови судді від 02 вересня 2021 року експертами КНДІСЕ було складено висновок за результатами проведення судової транспортно - трасологічної та відеотехнічної експертизи №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року, який є доказом у справі відповідно до ст.251 КУпАП.

Тому, розглядаючи справу суддя першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги саме висновок експертів КНДІСЕ №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року, який був обгрунтовано оцінений суддею у сукупності з іншими доказами у справі.

З наведених підстав апеляційний суд відхиляє заявлене захисником ОСОБА_1 - адвокатом Демидасом Д.А. клопотання про виклик у судове засідання судового експерта Гори І.В. для з`ясування розбіжностей у наявних в матеріалах справи висновках експертиз.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не доводять факт події ДТП, оскільки ці відеозаписи є відредаговані, а для встановлення ступеню цього редагування та встановлення того, що саме та на яких конкретно кадрах відео було відредаговано неможливо без наявності спеціальних знань у сфері відеомонтажу і цифрових технологій, апеляційний суд не приймає до уваги, виходячи з такого.

З висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення судової транспортно -трасологічної та відеотехнічної експертизи №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року вбачається, що для проведення даної експертизи був залучений також старший судовий експерт відділу фоноскопічних, комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Смірнов В.А., який є судовим експертом другого кваліфікаційного класу, має вищу освіту другого рівня за ступенем магістра, із кваліфікацією судового експерта за спеціальностями 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, 7.1 «Технічне дослідження матеріалів та засобів відео звукозаписів, має стаж експертної роботи з 2014 року, свідоцтво №328-14 від 19 лютого 2014 року, видане експертно-кваліфікаційною комісією КНДІСЕ.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи на диску досліджувалися та частково редагувалися шляхом цифрового збільшення існуючого зображення із зазначенням векторів руху автомобілів вказаним вище судовим експертом, який володіє спеціальними знаннями у сфері дослідження засобів відеозвукозаписів та який був попереджений судом за завідомо неправдивий висновок.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Демидаса Д.А. на те, що експерти КНДІСЕ при складанні висновку транспортно - трасологічної та відеотехнічної експертизи №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року вийшли за межі призначеної постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 рокусудової транспортно - трасологічної експертизи, то вони є безпідставними.

Так, зі змісту висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення судової транспортно - трасологічної та відеотехнічної експертизи №23821/20-52/13812/22-35 від 20 червня 2022 року вбачається, що з метою дослідження наявних у матеріалах справи відеозаписів для надання відповідей на поставлені питання у постанові судді Солом'янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року про призначення судової транспортно -трасологічної експертизи, було залучено старшого судового експерта відділу фоноскопічних, комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Смірнова В.А. , який володіє спеціальними знаннями у сфері дослідження засобів відеозвукозаписів, та за результатами проведення експертизи експертами були зроблені висновки по всім питанням, які були визначені у постанові судді Солом'янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи, що не свідчить про вихід експертів за межі призначеної суддею експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що постанова судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 рокуне може бути залишена в силі та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Водночас, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правила ч.2 ст.38 КУпАП визначають строки накладення адміністративного стягнення. Дана норма регламентує, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

В той же час, у ст.23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, в даній нормі (ст.23 КУпАП) законодавець ототожнює адміністративне стягнення з мірою відповідальності, а не із заходом примусу, що застосовується від імені держави, як це наприклад закріплено в ч.1 ст.50 КК України.

Відтак, існує невизначеність законодавства в питанні необхідності виконання судом ст.280 КУпАП при закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення за спливом строку накладення адміністративного стягнення і як наслідок не відповідність критерію якості закону, на який неодноразово посилається у своїх рішеннях ЄСПЛ.

Так, ст.284 КУпАП передбачає такі види постанов у справах про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення, 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу, 3) про закриття справи.

Тобто фактично, КУпАП не визначає обов`язку суду визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а) зроблено висновок, що відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу 1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, на думку колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Тобто, відповідно до вказаних вище висновків колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постанові від 11 липня 2018 року у справі №308/8763/15-а, які мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права, особу не можна визнати винною постановою про закриття справи про адміністративне провадження навіть з нереабілітуючих підстав.

Разом з тим, сплив строку накладення адміністративного стягнення, на відміну від відсутності в діях особи складу чи події адміністративного правопорушення, або ж вчинення особою дій в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, є очевидно нереабілітуючою підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, тоді як за приписами п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, то за таких обставин хоча і особа в резолютивній частині постанови винною не визнається, але її вина у вчиненні адміністративного правопорушення при спливі строку накладення адміністративного стягнення презюмується, саме з тих причин, що це нереабілітуюча підстава закриття справи про адміністративне правопорушення і у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення або відсутня подія, він не позбавлений був можливості ставити саме такі апеляційні вимоги і відповідно просити закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а не на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Тому, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст.ст.7, 38, 247, 284 КУпАП та в резолютивній частині постанови, не зважаючи на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, було встановлено винуватість ОСОБА_1 .

На вказані вище обставини суддя першої інстанції належної уваги не звернув, що призвело до прийняття постанови суду, яка підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року, з прийняттям нової постанови прозакриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Тому апеляційну скаргуадвоката Демидаса Д.А., подану в інтересахОСОБА_1 , слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Демидаса Дениса Анатолійовича, подану в інтересахОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124, ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов