Провадження № 33/824/2110/2022 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2021 року серії ААБ № 218943 ОСОБА_1 28 серпня 2021 року о 03 год. 22 хв. в м. Києві по вул. Кутузова, керував транспортним засобом HONDA HR-V, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився при відеозйомці, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через порушення норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, місцевим судом не досліджено той факт, що поліцейські пропонували йому одразу їхати в лікарню на проходження огляду, незважаючи на те, що підозра була саме на алкогольне сп`яніння без проходження на місці огляду за допомогою приладу «Драгер». Також, ОСОБА_1 вказує на те, що він запитував про можливість проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Однак, поліцейські зазначили, що такий спосіб не застосовується і необхідно одразу їхати в лікарню, що підтверджується відео, наявним у матеріалах справи. Таким чином, поліцейськими було порушено процедуру проходження огляду.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився при відеозйомці.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

З відеозапису, що міститься у матеріалах справи, вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння.

З наданого відеозапису DSL_0000632_000632 вбачається, що ОСОБА_1 сам уточнив у поліцейського, чи використовують «трубки» (мається на увазі алкотестер), чи одразу всіх везуть до лікарні на огляд. На що поліцейський відповів, що всіх одразу везуть до лікарні. При цьому, поліцейський знову ж таки запропонував ОСОБА_1 проїхати в лікарню для огляду на стан сп`яніння і неодноразово вказав, що він може або їхати або ж ні.

При цьому, поліцейський не забезпечив можливість проведення огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», вказавши, що такий прилад не використовують, а одразу везуть на проведення огляду в медичний заклад.

Також, поліцейський зазначив, що в будь-якому випадку на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з зазначеними обставинами, ОСОБА_1 відмовився їхати до лікарні для проходження огляду та погодився на складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП (у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (в редакції, що діяла на момент зупинки транспортного засобу) огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказаним порядком визначено, що до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння водій направляється виключно, якщо він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на місці і не висловлював незгоду з результатами огляду на місці по причині відсутності такого огляду. При цьому, ОСОБА_1 сам з`ясував у поліцейського чи можливий огляд на місці за допомогою алкотестера, на що отримав відмову.

Отже, поліцейський згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП не мав права доставляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я як і не мав права пропонувати йому проїхати до такого закладу з метою огляду на стан сп`яніння, оскільки не було зафіксовано і водієм не висловлювалася відмова від огляду на місці.

У даному випадку не забезпечення поліцейським можливості проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки є підтвердженням факту неналежної організації його роботи. Зазначений факт законом не визначений як такий, що надає право поліцейському доставляти громадян до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння та не має наслідком виникнення у водія обов`язку їхати до медичного закладу та проходити там огляд.

Отже, не забезпечення водієві можливості пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також не проведення поліцейським огляду за допомогою спеціального технічного засобу за бажанням самого поліцейського, не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 вини, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не проведення огляду в даному випадку перебувало за межами волі водія.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 рокускасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв