ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Попенка Дмитра Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 грн з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 06 серпня 2021 року об 22 год. 25 хв. в м. Харкові по вул. Сумська,10 керував автомобілем «ВАЗ 21994» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідність, порушення мови, підвищена жвавість ходи, рухливість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного в КНП ХОР ОНД м. Харків вул. Шевченка 26 у лікаря нарколога водій відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Попенко Д.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та зазначив про це у протоколі.

Вказував, що ОСОБА_1 разом з поліцейськими прибув до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», але не зміг через фізіологічну особливість організму здати сечу, а приймати у нього аналіз крові йому відмовили та після чого склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначав, що вищенаведене підтверджується матеріалами справи та відеозаписом долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду та намагався здати біоматеріал для аналізу.

У своїх поясненнях у протоколі ОСОБА_1 заперечував свою відмову від проходження огляду у медичній установі.

При цьому вказував, що працівники поліції не проводили огляд ОСОБА_1 на встановлення ознак наркотичного сп`яніння та після складання протоколу не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Також зазначав, що після складання поліцейськими на ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, він заявив на лінію «102» про протиправні дії працівників поліції та після чого викликав інший екіпаж поліції, які йому відмовили в повторній видачі направлення на огляд.

Крім того зауважив, що ОСОБА_1 пройшов профілактичний наркологічний огляд в «Обласному наркологічному диспансері» та не має наркологічних протипоказань для виконання служби в органах поліції, що підтверджується сертифікатом серії 10ААЖ №468404 від 30 липня 2021 року.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року.

Клопотання обгрунтовував тим, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Повний текст постанови адвокат отримав з реєстру судових рішень лише 17 лютого 2022 року о 15:26 год., тому вважає, що саме з цього дня починається відлік строку на апеляційне оскарження та строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і він має бути поновленим.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Попенка Д.В.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 та його захисником Попенком Д.В. копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Попенка Д.В., матеріали справи не містять відомостей про отримання ними копії оскаржуваної постанови, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

ОСОБА_1 та його адвокат Попенко Д.В. у судове засідання не з`явились, при цьому адвокат подав клопотання про слухання справи за відсутності апелянта.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його адвокат Попенка Д.В., оцінивши подані докази та матеріали справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191410 від 07 серпня 2021 року; рапортом поліцейського взводу 1 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП, відеозаписом нагрудної камери поліцейського, направленням від 06 серпня 2021 року; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись із таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192749 від 01 травня 2021 року складеного поліцейським взводу 1 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Чернишовим Є.В., 06 серпня 2021 року об 22 год. 25 хв. в м. Харкові по вул. Сумська,10 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21994» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідність, порушення мови, підвищена жвавість ходи, рухливість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного в КНП ХОР ОНД м. Харків вул. Шевченка 26 у лікаря нарколога водій відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння.

Із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Під час дослідження відеозапису подій складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхав з останніми до медичного закладу.

У закладі охорони здоров`я медичний працівник запропонував йому здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень, чого він зробити не зміг у зв`язку з фізіологічними особливостями організму.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 лікарем не було запропоновано надати інші зразки біологічного середовища, зокрема, крові, враховуючи те, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

У подальшому працівниками поліції було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча він від нього не відмовлявся, а не зміг здати сечу на аналіз.

При цьому суд не бере до уваги пояснення свідків про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки вони суперечать долученим відеозаписам, які є об`єктивним доказом.

Апеляційний суд вважає, що з пояснень свідків неможливо встановити достовірність подій, свідками яких вони були, тому письмові пояснення свідків не беруться судом до уваги, не можуть бути визнані достовірним доказом.

Крім того у самому протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що він не згоден з протоколом, оскільки не відмовлявся від проходження огляду.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Фактично з долучених протоколу про адміністративне правопорушення та доказів ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відмовився у закладі охорони здоров`я здати зразки біологічного середовища, а саме сечі, на аналіз, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Однак, у зв`язку із неможливістю надати зразки біологічного середовища у вигляді сечі, що повністю узгоджується із відеозаписом події із нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 лікарем не було запропоновано надати інші зразки біологічного середовища, зокрема, крові.

При цьому безпосередньо з наданого суду відеозапису з нагрудних камер поліцейських безсумнівно встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а стверджував, що не в змозі надати біологічне середовище у вигляді сечі, на що працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР ОНД не дотримано раніше вказаних положень Інструкції, зокрема, пунктів 12, 13 Розділу ІІІ.

Згідно з вимогами частин 5 та 6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, ураховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, тому постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Попенку Дмитру Вікторовичу, діючому в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Попенка Дмитра Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль