Справа №443/1332/22
Провадження №3/443/625/22
ПОСТАНОВА
іменем України

02 листопада 2022 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, стрільця в/ч НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 23.10.2022 о 21 год 00 хв в АДРЕСА_2 в приміщенні житлового будинку вчинив сімейний конфлікт відносно дружини ОСОБА_2 , чим чинив на неї психологічний тиск, обзивав нецензурними словами, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 23.10.2022 о 21 год 00 хв в АДРЕСА_2 в приміщенні житлового будинку вчинив сімейний конфлікт відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим чинив на неї психологічний тиск, обзивав нецензурними словами, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 23.10.2022 о 21 год 00 хв в АДРЕСА_2 в приміщенні житлового будинку вчинив сімейний скандал, під час якого обзивав свою неповнолітню дочку ОСОБА_4 нецензурними словами, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених тотожних адміністративних правопорушень визнав повністю, підтвердив викладені у протоколах обставини, щиро розкаявся.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена:

протоколами серії ВАВ №184870 від 23.10.2022, ВАВ №184871 від 23.10.2022, ВАБ №910188 від 23.10.2022, відповідно до яких ОСОБА_1 23.10.2022 за місцем проживання вчинив домашнє насильство стосовно дружини ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

рапортами від 23.10.2022, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин вчинення ОСОБА_1 діянь стосовно дружини ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які містять ознаки домашнього насильства;

заявою ОСОБА_2 від 23.10.2022, якою вона повідомила про вчинення стосовно неї, її доньки ОСОБА_3 домашнього насильства її чоловіком;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які відповідають обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення та даними ним у суді, які узгоджуються між собою в частині наявного між сторонами конфлікту у зазначений в протоколах час, та в яких він визнав вину у вчиненні зазначених тотожних правопорушень.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діяння психологічного характеру (образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчинених ним тотожних правопорушень; особу правопорушника, який посередньо характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій; ступінь його вини у вчинених тотожних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька тотожних адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення з урахуванням вимог статті 36 КУпАП у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і в силу приписів статті 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому відсутні правові підстави для його стягнення відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП.

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів