Справа № 204/6310/22
Провадження № 3/204/3272/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 серпня 2022 року справу передано у моє провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 3Б-2 від 09 серпня 2022 року, 04 серпня 2022 року о 20 годині 20 хвилин, в умовах особливого періоду, військовослужбовець 3 ТГр в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 прибув зі звільнення до місця несення служби у АДРЕСА_2 в стані наркотичного сп`яніння, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення № НОМЕР_1 № 3Б-2 від 09 серпня 2022 року не зазначено місце його складання, місце вчинення правопорушення та не розкрито його суть, зокрема, не зрозуміло; чи то ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння; чи то він відмовився від проходження огляду на визначення стану такого сп`яніння; чи то ОСОБА_1 його не пройшов, бо не зміг надати біологічні зразки; чи то він його не пройшов, бо відмовився надати біологічні зразки.

З цих підстав, постановою суду від 23 серпня 2022 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП було направлено до Військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

31 серпня 2022 року вказана справа повторно надійшла на адресу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська, однак недоліки, зазначені в постанові суду від 23 серпня 2022 року, в повному обсязі не усунуто.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв чи клопотань до суду не подавав, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Статтею 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність військовослужбовців, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Приписами ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом МВС № 726 від 23 серпня 2017 року, визначено порядок проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовцями.

Так, у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння, що визначені в пункті 3 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС № 1452/735 від 09 листопада 2015 року на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я.

При цьому, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом МВС № 726 від 23 серпня 2017 року, визначено, що перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння посадова особа інформує військовослужбовця, що підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводився огляд.

Відмова військовослужбовця від підписання акта або його незгода з результатом такого огляду зазначається в акті.

Акт складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю, стосовно якого проводився огляд, інший долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.

У разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоди з результатом такого огляду, а також за наявності підстав уважати, що військовослужбовець перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.

При цьому, вимогами п. 8 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Разом з цим, п. п. 12 та 13 вказаної Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто згідно із приписами Інструкції, предметом дослідження може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а в разі неможливості їх відібрати - кров, і лише в разі відмови водія здавати біологічні зразки настає адміністративна відповідальність.

Нормами абз. 7 п. 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, що затверджена наказом МВС № 726 від 23 серпня 2017 року, визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається за формою, наведеною в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння та долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.

При цьому, п. 15 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого, відповідно до вимог п. 18 цієї Інструкції, вносяться записи до висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, які, в свою чергу, повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Крім того, п. 22 цієї Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 3Б-2 від 09 серпня 2022 року зазначено про те, що 04 серпня 2022 року о 20 годині 20 хвилин, в умовах особливого періоду, військовослужбовець 3 ТГр в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 прибув зі звільнення до місця несення служби у АДРЕСА_2 в стані наркотичного сп`яніння, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, у рапорті оперативного чергового по ТПД ТГр№3 молодшого сержанта ОСОБА_4 від 05 серпня 2022 року зазначено про те, що 05 серпня 2022 року близько 10 години 00 хвилин, солдат в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 , знаходився на території тимчасового пункту дислокації 3 ТГр (АДРЕСА_3) в стані сильного наркотичного сп`яніння. О 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 був доставлений до КП «ДБКЛПД» ДОР, де він відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків (а. с. 15).

З вказаного, не зрозуміло, коли саме ОСОБА_1 був виявлений у відповідному стані сп`яніння, чи то 04 серпня 2022 року о 20 годині 20 хвилин, чи то 05 серпня 2022 року о 10 годині.

Разом з цим, з вказаного рапорту вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проходження огляду о 12 годині 30 хвилин 05 серпня 2022 року, тобто після спливу двох годин, у разі встановлення вказаних обставин справи 05 серпня 2022 року близько 10 години 00 хвилин, та зі спливом майже 14 годин, у разі встановлення вказаних обставин справи 04 серпня 2022 року о 20 годині 20 хвилин, що суперечить вимогам п. 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Крім того, з вказаного рапорту вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків (а. с. 15).

Натомість, у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «ДБКЛПД» ДОР № 3323 від 05 серпня 2022 року та письмових поясненнях ОСОБА_2 (а. с. 16) та ОСОБА_3 (а. с. 17) від 05 серпня 2022 року зазначено про те, що ОСОБА_1 в КП «ДБКЛПД» ДОР не зміг пройти тести на стан виявлення наркотичного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що сам факт визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не може бути беззаперечний доказом у справі та не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18 та від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що матеріалами справи не доведено як перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, так і відмову останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки матеріалами не підтверджується, що у водія відбиралися предмети біологічного середовища за встановленим порядком та не надано висновку медичної установи про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Приписами ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Також, зазначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною доти, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними, допустимими та достатніми доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-20, 247, 266, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна