Справа № 216/3491/22
провадження 3/216/2103/22
ПОСТАНОВА

іменем України

08 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді старшого водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу пального та мастильних матеріалів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

встановив:

ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення №57 від 06.09.2022 відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, відповідно до якого встановлено, що 26 серпня 2022 року о 09 год. 00 хв. сержант ОСОБА_1 без дозволу командира самостійно покинув теритоірю військової частини, на телефонні дзвінки не відповідавав, дані про місцезнаходження не повідомляв. Усний наказ командира про повернення до розташування військової частини проігнорував ставлячи особисті інтереси вище службових обов`язків. До розташування військової частини повернувся самостійно 26 серпня 2022 року о 22 год. 00 хв.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені у протоколі у справі про адміністративне правопорушення.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України, та положення статті 63 Конституції України порушнику роз`яснені, заяв та клопотань від нього не надійшло.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП визнаються діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме:

- ч. 1 - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб;

- ч. 3 - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, який складено правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями порушника та командира військової частини, актом службового розслідування. Зазначені письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та про доведеність його вини.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дотримуючись вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при визначенні правопорушнику виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника, якого 29.08.2022 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ступінь його вини, та з урахуванням вказаних обставин вважаю, що правопорушнику необхідно визначити стягнення, в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у у виді арешту з утриманням на гауптвахті. Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 326 КУпАП постанова районного суду (судді) про застосування арешту з утриманням на гаупвахті виконується негайно після її винесення.

Суд ураховує, що ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із яких, будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

У рішенні ЄСПЛ від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що кожній особі має бути гарантовано право на перегляд рішення ухваленого судом першої інстанції, яке закріплене у ст.2 Протоколу №7. Кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

Однак, невідкладне виконання адміністративного стягнення не сумісне з дотриманням зазначеного права, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги особи, адміністративне стягнення вона вже фактично відбуде.

Тому, з огляду на усталену практику ЄСПЛ з цього питання, яка є джерелом права, суддя дійшов висновку, що накладене адміністративне стягнення слід виконувати після набрання постановою законної сили.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 33, ч. 4 ст. 172-11, ст.ст. 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 (сім) діб.

Строк арешту на гауптвахті ОСОБА_1 рахувати з моменту його поміщення на гауптвахту, після набрання постановою законної сили.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги в електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Цимбалістенко