Справа № 346/1566/22
Провадження № 3/346/1699/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду П`ятковський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, гр. України,

- за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2022 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125861, про те, що він того дня о 23 год 40 хв в м. Коломия, по вул. Мазепи, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», д.н.з. « НОМЕР_2 » перебуваючи при цьому з ознаками алкогольного сп`яніння, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У судове засідання порушник будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресі, 14 липня та 14 вересня 2022 року, не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав.

До матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 684243 від 30 квітня 2022 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КК України та накладено адміністративне стягнення у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування на підставі постанови суду.

У зв`язку із цим постановою судді від 30 травня 2022 року матеріали справи направлено на доопрацювання щодо встановлення правильної кваліфікації діяння ОСОБА_2 .

В ході доопрацювання встановлено, що ОСОБА_2 двічі, протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 130 КУпАП, вказане підтверджується довідкою з бази «Армор». З рапорту працівника поліції, ОСОБА_3 , який складав протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч. 1 КУпАП вбачається, що під час складання адміністративних матеріалів був поганий зв`язок, тому він був позбавлений можливості належно встановити особу правопорушника.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею несуть особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_2 у даній справі підлягають кваліфікації за ч.3 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що суд відповідно до норм чинного законодавства про адміністративні правопорушення не наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію діянь особи, визначену у протоколі про адміністративне правопорушення, тим паче в бік погіршення становища, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим вважаю за необхідне провадження по справі закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя П`ятковський В. І.