ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/839/22

Провадження № 3/568/598/22

19 серпня 2022 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., за участі правопорушника ОСОБА_1 , захисника адвоката Мілімко А.А., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2022 року до Радивилівського районного суду Рівненської області від відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою суду від 19.08.2022 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 568/839/22 (провадження 3/568/598/22).

Так, згідно протоколу серії ААБ №184294 про адміністративне правопорушення від 23.07.2022 року вбачається, що 23.07.2022 року о 22:10 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Набережна, с. Немирівка Дубенського району Рівненської області не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, щоб безпечно керувати транспортним засобом, здійснив наїзд на перешкоду, а саме металеві ворота господарства, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу серії ДПР18 №439254 про адміністративне правопорушення від 27.07.2022 року вбачається, що 23.07.2022 року о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Нижня, с. Немирівка, Дубенського району Рівненської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, що підтверджується тестом №786 від 23.07.2022р. Результат огляду становить 2,41% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 19.08.2022 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП та керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав. Зазначив, що дійсно 23.07.2022р. ввечері приїхав до батьків своєї колишньої дружини. Однак при заїзді у двір, ворота ним пошкоджені не були. Після заїзду у двір, він посварився з тещою та пішов на ставок до товаришів, де і вживав спиртні напої та звідки його забрали працівники поліції. Зазначив, що не заперечує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак вживав алкоголь вже після того, як приїхав до батьків дружини. Також, суду пояснив, що зі всім погоджувався при оформленні правопорушень, оскільки працівники поліції вели себе з ним зухвало і він хотів, щоб це вже скоріше скінчилося.

Захисник адвокат Мілімко А.А. подав суду клопотання про закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення, посилаючись на відсутність події та складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування зазначив, що при складанні протоколів, працівниками поліції були суттєво порушені права ОСОБА_1 . Так, з наданого відеозапису вбачається, що працівники поліції надали ОСОБА_1 не заповнені протоколи, в яких останньому під диктовку вказали, що він повинен був написати в графі пояснення. Також, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права і обов`язки та можливість скористатися правовою допомогою. Також, суду не були надані належні і достатні докази скоєння ДТП ОСОБА_1 . Єдиними доказами є пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходяться з ОСОБА_1 в неприязних відносинах. Жодних доказів механічних пошкоджень воріт, а також автомобіля суду не надано, а ті пошкодження автомобіля, які зазначені в схемі ДТП, а саме пошкодження лакофарбового покриття на передньому бампері та капоті, не відповідають механізму зіткнення з такою вертикальною перешкодою, як ворота. Таким чином, належних доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 ДТП, матеріали справи не містять. Щодо матеріалів, складених на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, то останні не містять взагалі доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку, а тому у працівників поліції взагалі були відсутні законні підстави проводити огляд на стан сп`яніння. Крім того, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами тесту. Йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, хоча направлення працівниками поліції було виписано. За таких обставин вважає, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Мілімко А.А. підтримав доводи клопотань та просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, що містяться в його клопотаннях.

Допитана в судовому засіданні під присягою ОСОБА_3 суду пояснила, що 23.07.2022р. біля 22.00 год. до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , приїхав її колишній зять на автомобілі. Ворота в домоволодіння були зачинені. Самого факту наїзду на ворота ОСОБА_1 вона не бачила, лише чула грохот. Від сили удару одна половина воріт пошкодила шиферний паркан. Коли автомобіль заїхав у двір, вона вийшла та почалася сварка між нею та ОСОБА_1 , після якої останній пішов. З її слів ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Пояснити суду, які пошкодження зазнали ворота не змогла.

Допитаний в судовому засіданні під присягою ОСОБА_2 суду пояснив, що 23.07.2022р. біля 22.00 год. до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , приїхав його колишній зять на автомобілі. В цей час його не було вдома, а знаходився на ставку, а тому не бачив наїзду ОСОБА_1 на ворота, лише чув грохот. Зазначив суду, що у нього з ОСОБА_1 присутні неприязні стосунки через його поведінку по відношенню до його доньки.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеоматеріали, які надані поліцейським, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , суд вважає наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складаючи протоколи про адміністративні правопорушення за ст.124, ч.1ст.130 КУпАП працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 23.07.2022р. в с. Немирівка по вул. Нижня,2, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП. При цьому, до матеріалів за вказаними статтями було долучено пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , схему місця ДТП, результат тесту Драгера та відеозапис з камери працівника поліції.

Однак суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати допустимими, достатніми, належними та такими, що доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Також у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Так, стаття 124 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до правил дорожнього руху України, а саме загальної частини, дорожньо-транспортна пригода це - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачений «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395(далі Інструкція).

За приписами абз. 2 п.5 Розділу І Інструкції, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачені статтею 124 КУпАП.

Згідно з п.п.1, п.4 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються, зокрема схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, відтак такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Виходячи зі змісту ст.ст.7,254,279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

А згідно ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до ст. 272 цього Кодексу.

Однак, всупереч зазначеним вище вимогам закону, до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не додано пояснення потерпілого, взагалі потерпілий не визначений.

Наявність матеріальних збитків (пошкоджень) не може підтверджуватись лише констатацією самого факту наїзду на ворота, а має бути підтверджена об`єктивними доказами, насамперед оглядом місця події та/або схемою місця ДТП з фіксацією відповідних пошкоджень майна.

Так як, об`єктивна сторона правопорушення за ст. 124 КУпАП передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Суду не надано доказів пошкодження майна, а саме воріт, а також не зафіксовані пошкодження транспортного засобу, яким начебто скоєно ДТП. Більш того, і в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не зазначено про завдані пошкодження.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів дорожніх споруд чи іншого майна, що передбачено ст.124 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Так, з наданих суду відеоматеріалів не встановлено факт перебування за кермом автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Сам момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці зазначені в протоколі на відеозапису не зафіксований.

Зафіксовані на відеозаписі події не узгоджуються з обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Положеннями частин 1,2 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначені нормативні правові акти містять два альтернативних способи огляду водіїв з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (розділ 3 Порядку).

Так, з наданого відеозапису події вбачається, що працівниками поліції було знайдено ОСОБА_1 на березі ставка в компанії товаришів, де останні вживали спиртні напої. Після цього, ОСОБА_1 було проведено до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де і було проведено огляд на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестера Драгер. В той же час, з відео вбачається, що згоди на проведення огляду від ОСОБА_1 отримано не було. Також, після огляду, не було з`ясовано, чи погоджується він з результатами огляду, якщо ні, чи погоджується він пройти огляд у медичному закладі. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, суд приходить до висновку, що огляд також був проведений за відсутності законних підстав для його проведення, оскільки суду не надано доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , або порушенням останнім ПДР України, а також взагалі факту керування.

З наданого суду відео також вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення не були заповнені до надання їх ОСОБА_1 для дачі пояснень. Пояснення ОСОБА_1 були вчинені під диктовку працівників поліції на пустих бланках.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням вимог закону не можуть вважатися належними і допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги.

Разом з тим ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали справи не містять відомості про тимчасове затримання керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та відсторонення його від керування цим автомобілем.

Відеозаписом події також підтверджується те, що ОСОБА_1 , як при складанні протоколу, так і при процедурі пройти огляд на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і не забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас, у справі про адміністративне правопорушення розписки ОСОБА_1 про вручення йому копії протоколів про адміністративні правопорушення немає.

З огляду на наявні істотні порушення при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, суд визнає протоколи та додані до них матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Лише пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які не заперечували в суді наявність неприязних відносин з ОСОБА_1 , без сукупності інших належних та допустимих доказів вини особи, не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

В той же час, наданий відеозапис з місця події, повністю спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки з нього вбачається відсутність керування ОСОБА_1 транспортним засобом (останній стояв у дворі), відсутні докази наявності пошкоджень воріт та транспортного засобу, наявні ознаки порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, а також порушення у складанні протоколів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібраними в справі доказами об`єктивно не підтверджено той факт, що 23 липня 2022 року о 22.00 год. по вул. Нижня, 2 в с. Немирівка Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП, що виключає наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та ч. 1ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеними відносно нього протоколами про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.124, ч.1 ст.130, 247,283,284 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 та ст. 124 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Делалова