Справа № 307/2919/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/775/21, за апеляційною скаргою захисника адвоката Коструба В.В. на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.10.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ, №236522 від 11.08.2021 та постанови судді від 20.10.2021 вбачається, що 11.08.2021 о 20 год. 36 хв. по вул. Комарова в смт. Тересва, ОСОБА_2 керувала автомобілем марки «Lexus», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовилася від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Коструб В.В. діючи в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді від 20.10.2021 та постановити нову, якою закрити провадження щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилається на необґрунтованість постанови, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також дослідженим доказам. Заперечує факт вчинення правопорушення та посилається на порушення працівниками поліції порядку пов`язаного з проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння. У день події ОСОБА_2 бажала пройти огляд на стан сп`янінні, однак у присутності адвоката, якого працівники поліції відмовились дочекатись. Працівники поліції неправомірно зупинили транспортний засіб ОСОБА_2 та з цього приводу у матеріалах справи відсутні будь-які докази. Працівники поліції порушили порядок проведення огляду, передбачений ст.266 КУпАП, оскільки не пропонували ОСОБА_2 пройти такий огляд у медичному закладі та не вручили їй відповідне направлення, відсутнє таке направлення і у матеріалах справи. Просить також врахувати, що у матеріалах справи відсутні докази у виді показань свідків.

-2-

Також ставить під сумнів належність та допустимість, як доказу, відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому відсутні цифровий підпис відповідальної особи, як це передбачено ст.99 КАС України, відсутні відомості про технічний носій за допомогою якого здійснювався відеозапис. З наведених підстав, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника адвоката Коструба В.В., неявка яких з урахуванням положень ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що ОСОБА_2 та її захисник адвокат Коструб В.В. належним чином неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями захисника адвоката Коструба В.В., який подав апеляційну скаргу, а саме: 06.12.2021, 31.05.2022.

Апеляційний суд зауважує, що переважна більшість клопотань захисника адвоката Коструба В.В. про необхідність відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_2 , у тому числі останнє клопотання від 11.10.2022, обґрунтовані перебуванням на лікуванні, необхідністю проходження обстеження у зв`язку з хворобою та зайнятістю захисника в інших кримінальних провадженнях, при цьому жодного разу захисник не надав належних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Разом з тим, захисником-адвокатом Кострубом В.В., поряд із зазначенням про неможливість участі його в судовому засіданні, не вказано, зокрема, чому саме він визнав за необхідне в черговий раз не приймати участь у розгляді даної справи судом апеляційної інстанції, надавши перевагу іншим судовим та кримінальним провадженням. Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що чергове клопотання захисника-адвоката Коструба В.В. про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки ним не доведено наявність поважних причин, які свідчать про неможливість приймати участь у розгляді справи щодо ОСОБА_2 .

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Коструба В.В. враховуються і вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове

-3-

засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Коструба В.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-4-

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 11.08.2021 о 20 год. 36 хв. по вул. Комарова в смт.Тересва, ОСОБА_2 керувала автомобілем марки «Lexus», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовилася від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, її вина у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_2 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №236522 від 11.08.2021, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; відеозаписом, яким засвідчено факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, як за допомогою приладу Драгер, так і у медичному закладі; рапортом працівника поліції Корнути П.П від 12.08.2021; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №488367 від 11.08.2021.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №236522 від 11.08.2021 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_2 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором СРПП Тячівського РВП Корнутою П.П. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №236522 від 11.08.2021 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 цього Кодексу, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор СРПП Тячівського РВП Корнута П.П. був упередженим при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень,

-5-

протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_2 після зупинки транспортного засобу відмовилася від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використала надане їй право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, тобто та ознака, що мала місце у випадку зупинки водія ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого остання відмовилась, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Коструба В.В. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.

Апеляційний суд оглянув відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого чітко вбачається факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, з даного відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу поведінка ОСОБА_2 була роздратована, збуджена, агресивна, вона не виконувала законні вимоги працівників поліції.

Спілкування та поведінка ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про правомірність підозри працівників поліції ймовірного перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння, що й слугувало підставою для ініціювання проведення її огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаним відеозаписом спростовується і твердження захисника про те, що ОСОБА_2 бажала пройти огляд на стан сп`яніння у присутності адвоката, оскільки не вбачається, що ОСОБА_2 висловлювала таке бажання, більше того вона намагалась передчасно покинути місце зупинки.

На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання захисника на відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_2 відмовилася від проходження відповідного огляду. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.

Оскільки водій ОСОБА_2 відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.

-6-

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Коструба В.В. щодо безпідставності зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 , як необґрунтовані, при цьому зауважує, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та його результатів ОСОБА_2 чи її захисником адвокатом Кострубом В.В.

Не надано й доказів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість працівників поліції.

Щодо доводів захисника про те, що відеофайл, є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст.99 КАС України, згідно яких вони мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Посилання захисника на норми КАС України при оцінці доказів апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки справи про адміністративне правопорушення судом розглядаються за правилами визначеними КУпАП, зокрема і щодо доказів, які можуть бути прийняті до уваги і щодо їх оцінки. Норми КАС України не регулюють апеляційне провадження суду загальної юрисдикції під час перегляду рішень судів першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення, а також не мають будь-якої переваги над нормами КУпАП.

Правила КАС України застосовуються при перегляді справ про правопорушення, за якими особу притягнуто до адміністративної відповідальності іншим державним органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, а не судом.

Крім того, нормами ст.256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого зазначення у ньому технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка не передбачено.

Доводи з приводу відсутності відомостей про технічний засіб, яким його здійснено відеозапис події правопорушення теж не є слушними, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів, а вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Апеляційний суд зауважує, що зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин відмови водія від проходження огляду.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки вказаний відеозапис містить інформацію, що повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №236522 від 11.08.2021, так й у долучених до нього доказах, а тому відсутні будь-які сумніви в належності та допустимості.

Незгода захисника з оцінкою судом доказів, не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, й суд оцінює всі докази безпосередньо як кожного доказу окремо, так і у взаємозв`язку.

-7-

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею першої інстанції ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винною у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене їй адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на неї адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Коструба В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.10.2021 щодо ОСОБА_4 ,-без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя