Справа № 201/3788/22
Провадження № 3/201/2270/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 13 червня 2022 року о 14 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , при перестроюванні ліворуч в районі електроопори № 14 по вул. Запорізьке шосе, 63 в м. Дніпрі не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним позаду транспортним засобом «Опель», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку здійснювалось перестроювання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він, керуючи автомобілем «ЗАЗ», рухався по вул. Запорізьке шосе з боку вул. Аеропортівська в напрямку вул. Панікахи в м. Дніпрі та зупинився у третій смузі руху перед світлофором з червоним сигналом, після чого став чекати на нагоду перестроїтись на крайню ліву смугу, призначену для повороту ліворуч. Коли всі автомобілі проїхали поряд на зелений сигнал у вигляді стрілки у додатковій секції світлофора, він перестроївся на суміжну зліва смугу та зупинився перед перехрестям, оскільки зелена стрілка вже була вимкнена, після чого він відчув удар у задню частину свого автомобіля від зіткнення. Таким чином він вважає, що його маневр перестроювання відбувся в безпечний спосіб і своїми діями він нікого не наражав на небезпеку, у тому числі водія транспортного засобу «Опель», який мав можливість завчасно зупинитись, проте наближався позаду на великій швидкості, у зв`язку з чим гальмівний шлях останнього складає близько 36 м.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, він рухався по вул. Запорізьке шосе по третій смузі та перестроївся на крайню ліву смугу, після чого пришвидшив свій рух, для того щоб встигнути проїхати на зелену стрілку у додатковій секції світлофора, проте несподівано на смугу його руху попереду перестроївся автомобіль «ЗАЗ», у зв`язку з чим він різко зменшив швидкість, однак йому не вистачило гальмівного шляху та відбулось зіткнення передньою частиною, керованого ним транспортного засобу «Опель», із задньою частиною автомобіля «ЗАЗ», водій якого зупинився попереду. Водночас він не може з точністю повідомити швидкість свого руху після перестроювання на крайню ліву смугу, оскільки в той момент він був сконцентрований на дорожній обстановці та не дивився на панель приладів, хоча може припустити, що його швидкість була приблизно 80 км/год.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 090690 від 13 червня 2022 року дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів цієї справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій останнього з наслідками, що настали, немає. Так зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої, він не порушував правил дорожнього руху та здійснив маневр перестроювання в безпечний спосіб, нікого не наражаючи на небезпеку, водночас інший водій ОСОБА_2 , який наближався позаду, не врахував дорожню обстановку, пришвидшився та не встиг зупинитись, хоча мав достатню відстань для цього, що підтверджується довжиною гальмівного шляху, що складає 36 м.

Небезпідставність таких тверджень сторони захисту та відповідно обґрунтованість сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності випливає з письмових матеріалів справи, зокрема схеми місця дорожньо-транспортної події від 13 червня 2022 року з фотографіями до неї, на яких зафіксовано гальмівний шлях водія ОСОБА_2 перед зіткненням довжиною 36 м. та взаємне розташування транспортних засобів один за одним після цього, що відповідно підтверджує той факт, що водієм ОСОБА_1 вже було завершено маневр перестроювання, який не здійснювався в безпосередній близькості до транспортного засобу «Опель», а отже така зміна дорожньої обстановки не загрожувала безпеці дорожнього руху, хоча і змушувала водія ОСОБА_2 маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки, проте останній не врахував дорожню обстановку та її зміни, хоча і знаходився на значній відстані, оскільки початок гальмівного шляху цього водія складає близько 36 м. до місця зіткнення. Тобто в даному випадку маневрування водія ОСОБА_1 відбулося в безпечний спосіб та без різкої зміни траєкторії руху, про що свідчить механізм заподіяних ушкоджень на обох транспортних засобах, зокрема контактування між ними відбулось передньою частиною транспортного засобу «Опель» із задньою частиною автомобіля «ЗАЗ», у зв`язку з чим слід вважати, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності вже завершила перестроювання, а отже могла розраховувати на те, шо, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інші учасники також виконають ці Правила, зокрема водій ОСОБА_2 своєчасно зупиниться перед перешкодою.

За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 не дав дороги транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроївся, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко