Справа № 500/3751/18 Провадження № 3-в/946/1/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши подання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) про вирішення питання про давність виконання судового рішення, відносно ОСОБА_1 , на якого постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2018 року накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцяти) годин суспільно-корисних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021 року старший інспектор Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Волощук С.І. звернулася до суду з поданням про вирішення питання про давність виконання судового рішення, відносно ОСОБА_1 , на якого постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2018 року накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцяти) годин суспільно-корисних робіт. В обґрунтування поданого подання зазначено, що 04.07.2018 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого с ст. 183-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт. 12.02.2019 року ОСОБА_1 з`явився до міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт, про що була складена довідка. В цей же час ОСОБА_1 отримав направлення до КП «Житсервіс» для відпрацювання суспільно-корисних робіт. 15.02.2019 року надійшла інформація з КП «Житсервіс» Ізмаїльської міської ради про те, що ОСОБА_1 для виконання 120 годин суспільно-корисних робіт не прибув та до виконання не приступив. У зв`язку із чим, 05.03.2019 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 185-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб. 15.05.2021 року він отримав направлення до КП «ВУВКГ» для відпрацювання суспільно-корисних робіт, але ОСОБА_1 продовжував ухилятися від відпрацювання 120 годин суспільно корисних робіт. У зв`язку з чим, 04.07.2019 року до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області було спрямовано подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 389-2 КК України. На підставі вказаного подання СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 09.07.2019 року було розпочато кримінальне провадження №0001478 за ст. 389-2 КК України. Порушник злісно ухилявся від відбування 120 годин суспільно-корисних робіт та 04.07.2019 року за вих. №28/11/3457/Тр-19 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області було направлене подання щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389-2 КК України. 18.07.2019 року слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001478 від 09.07.2019 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України). За вих. №28/11/3457/Тр-19 від 22.07.2019 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області подана скарга на постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження та 23.07.2019 року постановою Ізмаїльської місцевої прокуратури скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0001478. 19.09.2019 року, 13.12.2019 року, 11.11.2020 року, 26.03.2021 року, 16.06.2021 року слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001478 від 09.07.2019 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п.3 ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України). До Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області подані скарги на постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження: 08.10.2019 року, 16.03.2020 року, 13.03,2020 року, 01.03.2021 року, 06.05.2021 року. 16.06.2021 року слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001478 від 09.07.2019 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п.3 ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Таким чином, на теперішній час постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді 120 (сто двадцяти) годин суспільно-корисних робіт, не виконана.

У зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, представник органу пробації просить суд застосувати аналогію закону, а саме норми статті 80 КК України та звільнити ОСОБА_1 від призначеного адміністративного стягнення.

Старший інспектор Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Волощук С.І. в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання сповіщена належним чином.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Так, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2018 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та призначено покарання у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Постанова набрала чинності 17.07.2018 року та надійшла на виконання до Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Умови і порядок виконання постанов суду про застосування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт визначені в Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 19.03.2013 №474/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 21 березня 2013 за № 457/22989 (далі Порядок).

Згідно з п.п. 11.1, 11.2 Порядку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Отже, основною вимогою для виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт є наявність особи, яку притягнено до даного виду адміністративного стягнення.

При виконанні постанов суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на уповноважений орган з питань пробації покладаються такі обов`язки, як зокрема (п. 12.1 Порядку):

- облік порушників,

- роз`яснення порушникам порядку та умов відбування суспільно корисних робіт ,

-контроль за відбуванням стягнення порушниками та виконанням обов`язків власником підприємства за місцем відбування порушниками суспільно корисних робіт ,

- з`ясування причин невиходу порушників на суспільно корисні роботи ,

-складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт,

- надсилання матеріалів до органів поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389-2 Кримінального кодексу України стосовно порушників, які злісно ухиляються від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Відповідно до п. п.13.1, 13.2 даного Порядку підставою для виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт є постанова суду, яка набрала законної сили.

Порушники перебувають на обліку в уповноваженому органі з питань пробації за місцем проживання.

Відповідно до ст.304КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Стаття 80 КК України(за аналогією) передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

ОСОБА_1 покарання у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт не відбув, що може свідчити про ухилення або злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення зважаючи на його обізнаність про накладення на нього такого покарання.

Відповідно до ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Крім того, відповідно ст. 21 Закону України «Про пробацію», орган пробації під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами порядку з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями.

Зі змісту п. 13.13 зазначеного Порядку вбачається, що якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Порядок здійснення провадження про виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт врегульовано главою 31-А КУпАП.

Разом з тим, на теперішній час відсутній законодавчо визначений механізм щодо вжиття органом з питань пробації розшукових заходів щодо особи, на яку накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Проте, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача (ч. 1ст. 438 ЦПК України).

Факт неприбуття ОСОБА_1 до органу пробації або до місця виконання суспільно-корисних робіт для виконання постанови суду не скасовує необхідність її виконання та не спростовує факт можливого ухилення останнього від відбування суспільно корисних робіт, тому не звільняє його від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 183-1 КУпАП.

Таким чином, неприбуття останнього до органу пробації або до місця відпрацювання робіт не є обґрунтованою підставою для звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, зважаючи на законодавчо передбачений спеціальний механізм взаємодії між державними органами, використання якого передусім передбачено з метою виконання судових рішень без невиправданих затримок.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304, 325-1 325- 4 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) про вирішення питання про давність виконання судового рішення, відносно ОСОБА_1 , на якого постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2018 року накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцяти) годин суспільно-корисних робіт- відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П.Пащенко