Справа № 199/5090/22
ПОСТАНОВА

іменем України

10.08.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,працюючої головним касиром магазину «ALCOMAG», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 22.06.2022 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 22.06.2022 близько 18:10 години за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, проте направила письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, направила письмове клопотання, в якому просила закрити справу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що вона здійснювала продаж алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 просила розглянути справи за її відсутності, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмове клопотання та пояснення ОСОБА_1 , письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину ставиться здійснення торгівлі алкоголем з підробленими марками акцизного податку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено:

1) протокол про адміністративне правопорушення;

2) висновок про перевірку за матеріалом ЖЄО № 14606 від 22.06.2022;

3) 2 рапорти працівників поліції;

4) письмове пояснення ОСОБА_1 від 22.06.2022, в якому остання повідомляє про свою необізнаність щодо питання підроблення марок акцизного податку;

5) копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ;

6) протокол огляду від 22.06.2022, з якого слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено горілку: «Петриківська особлива «Традиційна», ємкістю 1 л., в кількості 2 шт.; «Петриківська «Зернова» ємкістю 1 л., в кількості 1 шт.; «Петриківська «Журавлина» ємкістю 1 л., в кількості 5 шт.; «Петриківська «Класична» ємкістю 1 л., в кількості 2 шт.

Проте, протокол огляду від 22.06.2022 не містить відомостей про те, що зазначені алкогольні напої містять підроблені марки акцизного податку.

Приймаючи до уваги зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, суду не зрозуміло, якими доказами працівники поліції обґрунтували факт продажу алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, оскільки експертне дослідження марок акцизного податку, які містяться на пляшках горілки: «Петриківська особлива «Традиційна», ємкістю 1 л., в кількості 2 шт.; «Петриківська «Зернова» ємкістю 1 л., в кількості 1 шт.; «Петриківська «Журавлина» ємкістю 1 л., в кількості 5 шт.; «Петриківська «Класична» ємкістю 1 л., в кількості 2 шт., не проводилося.

Будь-яких офіційних даних про те, що марки акцизного податку на вищевказаних пляшках горілки є підробленими справа не містить.

В той же час, як слідує з долучених ОСОБА_1 видаткових накладних за № 27747 від 05.05.2022; № 3539 від 12.03.2022; № 28355 від 13.05.2022, постачальник ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» () на підставі договору № 2506/1 від 25.06.2020 покупцю ТОВ «Торговий дім Шевченко», яке здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою: місто Дніпро, вул. Малиновського, 2 поставив сертифіковані алкогольні напої, які були вилучені 22.06.2022.

Тобто, алкогольні напої, що вилучені 22.06.2022 близько 18:10 години за адресою: місто Дніпро, вул. Малиновського, 2, були поставлені для реалізації з марками акцизного податку.

Викладене свідчить про те, що працівники поліції при складанні адміністративного матеріалу не з`ясували питання законності придбання суб`єктом підприємницької діяльності алкогольної продукції, приймаючи до уваги наявність видаткових накладних на придбання вищевказаних алкогольних напоїв з офіційними марками акцизного податку.

Таким чином, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 22.06.2022 здійснювала торгівлю алкогольними напоями з підробленими марками акцизного податку, свого підтвердження не знайшли.

Також слід зазначити, що ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при описі суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, які норми діючого законодавства України порушено особою, яка притягається до відповідальності.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в графі: «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить посилання на те, яку норму діючого законодавства України порушено ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні поліцейським про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки її вину не доведено належними та допустимими доказами, «поза розумними сумнівом», приймаючи до уваги і те, що протокол про адміністративне правопорушення фактично обґрунтовано на припущеннях та без посилання на норми діючого законодавства, які, начебто, було порушено ОСОБА_1 , а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко