ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1030/22 Справа № 237/3841/21 Суддя у 1-й інстанції - Владимирська І.М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маруценка Сергія Валерійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 03 серпня 2022 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Селидівського міського суду Донецької області від 03 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40грн.

Постановою суду встановлено, що 05 жовтня 2021 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 в с. Дачне, по вул. Моширя, 16 керував транспортним засобом ВАЗ210990 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млявою мовою та хиткою ходою). Від продуття Alcotester 6810 DRAGER на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, захисник Маруценко С.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Селидівського міського суду Донецької області від 03 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що відображені співробітниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, зокрема, автомобіль ОСОБА_1 співробітниками поліції не зупинявся, в русі не перебував, ОСОБА_1 фактично нікуди не їхав і їхати не збирався, а лише мав наміри побути наодинці в своєму транспортному засобі після сварки із дружиною. Підстави, з яких співробітники запропонували ОСОБА_1 продутись в газоаналізатор не пояснили. Також, захисник посилається на те, що співробітники поліції не роз`яснили наслідків відмови від проходження медичного огляду, нагрудних камер при собі не мали. Пояснення свідків захисник вважає неналежним доказом, оскільки свідки подій безпосередньо судом не допитувались. При цьому, захисник зазначає, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не могли підтвердити, що ОСОБА_1 після зупинки поліцейськими відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, адже вони не були присутні на місці подій, відображених у протоколі.

Захисник Маруценко С.В. свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №071265 від 05 жовтня 2021 року; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; довідкою про вилучення посвідчення водія НОМЕР_2 від 16 травня 2003 року.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі в суду апеляційної інстанції не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не перебував у русі, працівниками поліції не зупинявся і наміру їхати нікуди не мав, а тому в співробітників поліції не було взагалі підстав перевіряти особу на стан алкогольного сп`яніння суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони прямо спростовуються наявним в матеріалах справи відеоаписом з боді камер співробітників поліції, і як вбачається, із наявного запису, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, із машини був виведений співробітниками поліції. При цьому, в момент, коли співробітниками поліції був зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, авто останнього знаходилось у заведеному стані та зупинилось внаслідок наїзду на ворота приватного будинку, що чітко зафіксовано відеозаписом з боді камер поліцейських.

Водночас, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Тобто, за змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, про що в протоколі мається відповідна відмітка. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було підписано добровільно та без зауважень. Дії співробітників поліції в установленому законом порядку не оскаржував. Поміж іншого наявним в матеріалах справи відеозаписом чітко зафіксовано факт усної відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що наявні в матеріалах справи покази свідків не можуть бути належним доказом, оскільки дані особи не були присутніми під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та не бачили всіх подій того дня, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони прямо спростовуються відеозаписом з боді камер співробітників поліції, на якому видно, як свідки присутні при встановленні обставин, надають пояснення та засвідчують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші посилання захисника в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції розцінює як намагання уникнути ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у закладі охорони здоров`я, підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції залишити без змін.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Маруценка Сергія Валерійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 03 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко