ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/690/22 Справа № 199/1419/22 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф.М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю адвоката Мисечко К.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18 лютого 2022 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 101 по вул. Передовій у м. Дніпрі керував транспортним засобом «KIA CERATO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Мисечко К.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року, скасувати її, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження пояснює, що розгляд адміністративної справи проводився без участі ОСОБА_1 , в судове засідання він не викликався, повістки та інші повідомлення про розгляд справи не отримував, він був позбавлений можливості відстежити стан розгляду справи, тому що не мав доступу до сайту суду, а особисто не зміг дізнатися про дату слухання у суді, тому що проходить службу у збройних силах України. Тим самим, на думку апелянта, ОСОБА_1 був позбавлений права давати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків, а також права на захист.

Також апелянт зазначає про те, що :

-копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надавалася;

- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом взагалі, його додому віз його товариш ОСОБА_2 , а в протоколі взагалі не зазначено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 був водієм, а отже на нього не розповсюджувалися норми п. 2.5. ПДР, а факт знаходження особи в припаркованій машині не робить особу водієм навіть за умови, що остання сидить на місці водія;

- ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом;

-працівниками поліції порушено Інструкцію „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735. Зокрема поліцейськими не дотримано п.6 Розділу II Інструкції, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Отже, на думку апелянта, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він не може вважатися недійсним, а протокол слід визнати недопустимим доказом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Мисечко К.О., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, допитавши заявленого стороною захисту свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень; чеком газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», згідно з яким якої станом на 02:27 годину 18 лютого 2022 року у ОСОБА_1 встановлено концентрацію алкоголю у розмірі 2.38 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у зв`язку з виявленим запахом алкоголю з порожнини рота за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», яким встановлена позитивна проба 2.38 проміле алкоголю. Вказаний акт містить підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду. Факт огляду та його результат зафіксовано на нагрудні камери працівників патрульної поліції; рапортом працівника патрульної поліції, яким підтверджений факт керування ОСОБА_1 18 лютого 2022 року транспортним засобом «KIA CERATO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», яким встановлена позитивна проба 2.38 проміле алкоголю, а також пояснення сторонніх осіб жіночого полу, які на даному відео на запитання дівчини-патрульного поліцейського підтвердили факт того, що вони їхали в даному автомобілі з Клінчика на Передову, а також те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA CERATO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку апеляційного суду, не є слушними посилання апелянта на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду її підзахисного на стан сп`яніння, оскільки, як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 Drager №ARHK-0551, тест №1547, результат огляду склав 2,38 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився і підписав як протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого будь-яких заперечень щодо результату огляду не мав, так і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 предявляв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 064763 від 18.02.2022 року водієві ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9а ПДР, що підтверджується у відповідності до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з бодікамери працівників поліції, показаннями технічних приладів на відміну від порушення водієм п. 2.5 ПДР, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке також тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП, та встановлені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені уповноваженою особою, фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку огляд водія ОСОБА_1 фіксувався на бодікамеру працівника поліції, тож не було підстав для запрошення свідків для проведення даної процедури, що цілком узгоджується з приписами вищезазначеної норми закону.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі, як і в показах свідка сторони захисту, допитаного судом апеляційної інстанції, не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у строк, передбачений ст.38 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Мисечко К.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Мисечко К.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко