Номер провадження: 33/813/1114/22
Номер справи місцевого суду: 521/4456/22
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26.09.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Карташов О.Ю., розглянувши клопотання адвоката Данилюка Андрія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Данилюк Андрій Борисович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 16 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу на вказану постанову з клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скаржника в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року, вважаю, що у поновленні строку на її апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення зазначено, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи його повідомлено не було, копія постанови від 13 квітня 2022 року ОСОБА_1 не вручалась і тому він не був обізнаний про наявність оскаржуваного рішення, що і зумовило пропущення строку на апеляційне оскарження.

Про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 довідався 28.08.2022 року. 08.09.2022 року між останнім та адвокатом Данилюком Ф.Б. укладено Договір про надання правової допомоги. 12.09.2022 року адвокат ознайомився з матеріалами справи.

Також скаржник посилається на технічну помилку суду, описку при зазначені в постанові суду ім`я по батькові правопорушника та на введений у районному суді особливий режим роботи.

За змістом ч. 2 ст. 294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що повноваження вищого суду щодо перегляду мають здійснюватися в межах звичайних етапів апеляційного та касаційного розгляду, з обмеженою кількістю інстанцій і передбачуваними строками (рішення (про неприйнятність) у справі «Link Oil SPB» v. Russia», заява № 42600/05; рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, п.п. 51-52).

У справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (заява № 3236/03, п. 40).

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні у справі «Науменко проти України» (заява № 41984/98, п. 53) правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Перегляд в порядку нагляду не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відхилення від цього принципу можливе тільки, коли воно спричинене незалежними і непереборними обставинами (див. рішення у справах «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 40; «Осовська та інші проти України», заява № 2075/13, п. 26; «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний союз» проти України», заява № 10640/05, п. 52).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 14 березня 2022 року о 10 годині у Малиновському районному суді м. Одеси, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис у протоколі.

За таких обставин, ОСОБА_1 будучі обізнаним про наявність судового провадження стосовно нього мав в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, проте до 08 вересня 2022 року (дата звернення адвоката Данилюка Андрія Борисовича до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про ознайомлення з матеріалами справи), тобто майже пів року, ОСОБА_1 не звертався до Малиновського районного суду м. Одеси з метою отримати будь-яку інформацію про стан розгляду протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За викладених вище обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, так як апелянтом не надані докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Оскільки апелянт подав апеляційну скаргу після закінчення встановлених законом строків та не надав докази на підтвердження поважності причин пропуску строку, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому подану апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Разом з тим, апелянт не позбавлений можливості повторно подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з наданням доказів та/або вказанням інших підстав поважності причин пропуску строку на її оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Данилюка Андрія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Апеляційну скаргу Данилюка Андрія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов