Справа № 216/3638/22
номер провадження 3/216/2181/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коваль В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2022 о 10:35 год. по вул. Толстого, 9 Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «ARHK 0113 «Drager Alkotest 6820», в результаті якого у водія виявлено 0,63 проміле алкоголю у видихуваному повітрі, що є порушенням п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення, що не вживав алкоголь.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат- адвокат Троценко О.М., у судовому засіданні, заявила клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнає, так як не керував транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, що підтверджується висновком № 2373, копію якого додано до клопотання. Також зазначила, що особі при складені протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, працівниками поліції не долученого жодних даних щодо обставин його зупинки, а також ОСОБА_1 не було роз`яснено алгоритм проходження огляду у разі незгоди з результатом огляду на місці.

Вислухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його клопотання, дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 ( з наступними змінами і доповненнями), визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також цифровими показниками спеціального технічного засобу «Drаger Alcotest 6820», за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 0,63‰.

Відповідно до п. 7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Суд критично відноситься до зазначених тверджень представника правопорушника про те, що працівниками поліції не долученого жодних даних щодо обставин зупинки ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема рапорту інспектора поліції, 27.08.2022 року під час патрулювання у Центрально-Міському районі було зупинено автомобіль «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, при спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 погодився у присутності двох свідків та за допомогою газоаналізатора «Драгер» пройшов такий огляд, відомості викладені в ньому об`єктивно підтверджуються переглянутим відеозаписом з боді камер поліцейських.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений працівника поліції за порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху на підставі п.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується долученою до матеріалів справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5810706.

Крім того, захисник посилається на те, що працівниками поліції не було роз`яснено прав правопорушнику. Однак, як вбачається з матеріалів справи, що при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювались його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення огляду на стан сп`яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_1 - 0,63 ‰. Вказана квитанція містить підпис правопорушника, працівника поліції. Вважаю вказану квитанцію допустимим доказом, жодних сумнівів щодо його змісту не виникає.

З результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився, підтвердивши згоду своїм підписом.

Дані обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 146161 від 27.08.2022, результатом тестування на алкоголь за допомогою Drager Alkotest 6820, результат якого показав наявність алкоголю у водія 0,63 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода; за результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» у водія виявлено 0,63 проміле алкоголю у видихуваному повітрі, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери (body camera), довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водіяна право керування транспортними засобами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Працівниками поліції дотримано вимогу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого йому адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений.

Суд встановлює, що огляд на стан сп`яніння проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і будь-яких порушень судом не встановлено, зібрані та досліджені докази суд вважає належними та допустимими.

Одночасно, у разі незгоди з результатом газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 мав змогу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак він незгоди з результатом тесту не висловив. Проте, як вбачається з долучених документів до справи, і на чому захисник правопорушника акцентував увагу, ОСОБА_1 на підставі самостійної заяви пройшов медичний огляд у КЗ «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР», згідно висновку ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як обрану форму захисту від уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Порушень проведення поліцейськими процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не встановлено.

В силу вимог ст. 266 КУпАП підстав вважати наявні в матеріалах справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських недопустимими доказами у суду немає.

Таким чином, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки заявлені захисником підстави для застосування положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими та електронним доказами.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вони підтверджують те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника - адвоката Троценко О.М. в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя В.О. КОВАЛЬ