№ 336/3150/22
н/п № 3/336/1861/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

04 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 року о 09-35 год. в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Миколи Корищенка, буд.23 водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21013 ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився на місці зупинки ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України. Від керування ТЗ відсторонений шляхом залишення ТЗ без порушень ПДР.

В судові засідання, призначені на 12.09.2022, 04.11.2022 ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом направлення судової повістки, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Згідно із ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом використані усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 будучи обізнаним про наявність судового провадження тобто маючи реальну можливість вжити заходів, щоб дізнатися про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду до суду не з`являється, будь-яких заяв чи клопотань не надає, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, на підставі наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення зазначених вище дій особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 332025 від 15.02.2022 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2022 року де зафіксована відмова від проходження огляду та відображені ознаки наркотичного сп`яніння;

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізької області ДПП майора поліції О. Тонковської, а також відомостями з бази даних АРМОР, які свідчать про неодноразове притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом правопорушення тощо.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства`від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Враховуючи обставини правопорушення, дані що характеризують ОСОБА_1 який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за. 130, КУпАП, , що вказує на систематичне порушення порядку користування правом керування транспортними засобами та недостатність призначення покарання у вигляді штрафу, суд вважає за доцільне призначити стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб із позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Підстави для конфіскації транспортного засобу відсутні, адже він не належить ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2021 у справі № 317/3062/21, яка набрала законної сили 06.10.2021, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нові адміністративні правопорушення, за які застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення за постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.10.2021.

При цьому строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Сплаті відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

До призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років приєднати невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.10.2021 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, визначивши загальний строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами 19 (дев`ятнадцять) років 7 (сім) місяців 20 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) в дохід держави (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документа _________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили _________________ 20___рік

Дата видачі постанови _________________ 20___рік