Єдиний унікальний номер: 378/373/22
Провадження № 3/378/176/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю секретаря Гончарук Ю. С., захисника Лазуки В. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.07.2022 о 18 годині 20 хвилин в смт. Ставище по вул. Поштовій, 6 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

В суді захисник ОСОБА_1 Лазука В. С. подав до суду клопотання про закриття провадження ( а. с. 23-27), справу просить закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне. На пропозицію працівнимків поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора DragerAlcotest, ОСОБА_1 вказав на те, що має бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки був впевнений у тому що перебуває у тверезому стані. Не зважаючи на це, поліцейський змусив ОСОБА_1 двічі продути в прилад Drager Alcotest», який спочатку не показав жодного вмісту парів алкоголю, а потім 1.57%. Докази, які знаходяться в матеріалах даної справи, є недопустимими, оскільки було порушено вимоги чинного законодавства. Зокрема, згідно Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газоаналізатор «Drager Alcotest не містиить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 р. № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 p. вичерпаний 10.02.2015. Як вбачається з відеозапису, поліцейський дістав уже розпечатану трубку, яка могла бути використана, не зробив контрольний забір повітря, не забезпечив продуття через нову невикористану трубку. Не було складено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відсутній відеозапис складання адміністративного матеріалу, тому не можна встановити, чи виконані вимоги ст. 63 Конституції України, 268 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 21.07.2022, близько 18 години, вона в якості пасажира їхала з ОСОБА_1 з с. Розкішна в автомобілі під керуванням останнього до його батьків в смт. Ставище. Біля домогосподарства батьків ОСОБА_1 , з яким вона дружить і цілий день була разом в його домогосподарстві, і який цього дня спиртного не вживав, їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 сів з працівником поліції до службового автомобіля, де працівник поліції дістав розпечатаний прилад для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 . Свої письмові пояснення, вібрані під час складання протоколу підтвердила, за виключенням того, що ОСОБА_4 разом з нею цього дня пив пиво близько 16 год.

В судовому засіданні інспектор СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Савчук В. А. суду пояснив, що 21.07.2022, близько 19 год., під час патрулювання, вони з іншим інспектором прослідували за автомобілем, який виїзджаючи з вул. Паркової на вул. С. Цимбала, не увімкнув покажчик, до місця його зупинки. За кермом був ОСОБА_4 , який зупинився біля домогосподарства свого батька. При спілкуванні з водієм в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю, тому його було запрошено до службового автомобіля, де на його пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» водій погодився, результат тесту показав 1,57% алкоголю, на пропозицію проїхати в Ставищенську лікарню для проходження медичного огляду той відмовився. Під час складання протоколу та відібрання пояснень відеозапис не вівся, так як інспектор, що вів відеозйомку на ОСОБА_5 , почав відбирати пояснення у свідків, а саме, батька водія та його пасажирки, які були присутні під час спілкування з водієм біля службового автомобіля. Автомобіль після складаня протоколу було вилучено, про шо складено відповідний акт, який здано до чергової частини відділення поліції для вирішення питання евакуювання автомобіля на штрафмайданчик в м. Біла Церква.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , пояснення працівника поліції ОСОБА_6 , суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_3 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_4 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п.7 розділу І Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2022 року серії ДПР18 № 058172 (а. с. 1), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_3 , який в графі «пояснення» зазначив дослівно «випив бокал пива» (а. с. 1),

- роздруківкою показників приладу «Драгер» від 21.07.2022 з результатом 1.57 (проміле алкоголю), в якій проставлено власноручний підпис ОСОБА_1 (а. с. 2),

- даними відеозапису від 21.07.2022 з бодікамери (на оптичному диску а. с. 5), на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_3 автомобілем, факт його зупинки та проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат 1.57 проміле алкоголю. На запитання працівника поліції водію, чи не бажає той пройти огляд в Ставищенській районній лікарні, ОСОБА_4 відповів, що «не потрібно». На запитання працівника поліції, що та в якій кількості той вжив, ОСОБА_4 відповів : «Пиво, близько літра» (а. с. 5),

- вищевказаними поясненнями в суді інспектора СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Савчука В. А., який підтвердив обставини, викладені в протоколі,

- поясненнями свідка ОСОБА_2 в суді та її письмовими поясненнями від 21.07.2022, згідно яких 21.07.2022, близько 18 години, вона в якості пасажира їхала з ОСОБА_3 з с. Розкішна в автомобілі під керуванням останнього до його батьків в смт. Ставище. Біля домогосподарства батьків ОСОБА_1 їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_4 сів з працівником поліції до службового автомобіля, де ОСОБА_4 продув прилад «Драгер».

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

До пояснень ОСОБА_2 в суді щодо того, що 21.07.2022 ОСОБА_4 , з яким вона цілий день була разом в його домогосподарстві, спиртного не вживав, суд відноситься критично, як намагання вигородити останнього від відповільності, оскільки як зазначила вказаний свідок, вона з ОСОБА_3 дружить, та, крім того, в її письмових поясненнях, відібраних в день складання протоколу 21.07.2022 зазначено, що вони разом з ОСОБА_3 цього дня пили пиво близько 16 год. Факт зазначення нею під час відібрання пояснень про спільне вживання з ОСОБА_3 пива підтвердив в суді інспектор поліції Савчук В. А.

Захисник Лазука В. С. звернув увагу суду, на те, що відеозапис не підтверджує присутність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , від яких біли відібрані письмові пояснення від 21.07.2021 (а. с. 3, 4) безпосередньо при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки батька останнього ОСОБА_7 працівник поліції покликав вже після такого огляду і показав йому екран даного приладу з результатом огляду, а свідок ОСОБА_2 також не зафіксована на відеозаписі під час такого огляду.

Проте, як зазначено вище, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки поліцейськими проведено з використанням спеціального технічного засобу бодікамери, що підтверджується вищевказаним відеозаписом. Тому у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП присутність при такому огляді двох свідків не була обов`язковою.

Разом з тим, свідок ОСОБА_2 свої письмові пояснення щодо проходження в її присутності огляду ОСОБА_3 на приладі «Драгер», результат якого 1,57 %, вібрані під час складання протоколу підтвердила, за виключенням того, що ОСОБА_4 разом з нею цього дня пив пиво близько 16 год.

Захисник, посилаючись на недопустимість як доказу результатів заміру алкотестера Drager 6810, зазначає, що згідно Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газоаналізатор «Drager Alcotest» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 р. № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 p., вичерпаний 10.02.2015.

Суд вважає ці доводи необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 р., засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 р.

Відповідно до копії сертифікату серії А № 004454 затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-960-2007, виданого 10 липня 2007 року Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, вказаним сертифікатом, виданим фірмі Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, затверджено тип засобів вимірювальної техніки газоаналізатор «Alcotest 6810», який зареєстровано в Державному реєстрі заслбів вимірювальної техніки за номером У788-07(а. с. 40).

Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/1851, це свідоцтво, видане Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» засвідчує, що газоаналізатор «Alcotest 6810» ARBL- 0625, виробник Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, за допомогою якого проводилось освідування ОСОБА_1 , відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та чинне до 29.06.2023 (а.с. 46).

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду.

Окрім того, даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Щодо тверджень захисника про те, що ОСОБА_4 висловював бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, щодо використання під час огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» розпечатаної трубки та щодо відсутності в матеріалах справи акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 на пропозицію працівника поліції добровільно погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а відразу після проведення такого огляду йому було запропоновано в разі незгоди з таким оглядом пройти огляд в Ставищенській районній лікарні, проте, ОСОБА_4 відповів, що «не потрібно». Тобто, з вказаного відезапису встановлено, що фактично останній не висловлював своєї незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Апісля проходження вищевказаного огляду на запитання працівника поліції, що та в якій кількості той вжив, ОСОБА_4 відповів : «Пиво, близько літра».

Враховуючи наявність вказаного відеозапису, наявність вищевказаної роздруківки показників приладу «Драгер», в якій проставлено власноручний підпис ОСОБА_1 , відсутність в матеріалах справи акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не спростовує обставин, викладених в протоколі.

З огляду на викладене, твердження захисника про те, що перед початком проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер» мунштук був вже розпакований, суд вважає також необгрунтованим, так як ніяких застережень, заперечень щодо цього у ОСОБА_1 , у тому числі і в протоколі, не було здійснено.

Форма направлення на огляд, яка наведена в Додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Оскільки поведінка ОСОБА_1 не свідчила про незгоду з результатом огляду допомогою приладу «Драгер», підстав для складання направлення водія на огляд до медичного закладу, на що звернув увагу захисник Лазука В. С., у поліцейських не було.

Та обставина, що відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, на що вказував в суді захисник Лазука В. С., не спростовує ту обставину, що ОСОБА_4 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, на підтвердження факту роз`яснення йому прав поставив свій відпис у відповідній графі протоколу, виклав в ньому свої вищевказані письмові пояснення, скористався своїм правом на захист в суді під час розгляду даної справи.

Відсутність в матеріалах справи даних про відсторонення особи від керування транспортним засобом та про його евакуацію, на що звернув увагу суду захисник, сама по собі не свідчить про те, що такого відсторонення не було та не спростовує викладених в протоколі обставин.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою. Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 не зробив жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Останній не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначив.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста девяносто шість) гривень 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак