Справа № 752/6822/22
Провадження №: 3/752/4645/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інженером 1 категорії технічної дирекції ПрАТ «Київстар», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 09 березня 2022 року о 20:10, керуючи транспортним засобом «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Дніпровське шосе, ел. опора №499, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Заперечив, що перебував у стані сп`яніння. Повідомив, що 09.03.2022, рухаючись по ОСОБА_2 був зупинений на блокпосту військовослужбовцями, під час перевірки документів виникла суперечка, внаслідок якої йому неодноразово були нанесені тілесні ушкодження від яких він погано себе почував. Чи відмовлявся від огляду на стан сп`яніння не пам`ятає, оскільки робив це не свідомо. Наголосив на незаконних діях щодо нього з боку осіб, які перебували на блокпосту, та спричинили йому тілесні ушкодження. Зазначив, що остаточно прийшов до тями лише на наступний день у лікарні.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Крамар О.П. просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказав на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан сп`яніння, не залучено свідків, відеозапис починається лише через годину з моменту зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не було вкручено копію протоколу про адміністратвине правопорушення. Наявні в матеріалах справи докази, на думку захисника, є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністратвиного правопорушення. Повідомив, що особами , які знаходились на блокпосту, щодо ОСОБА_1 застосовувалось неправомірне фізичне насильство, у результіті чого ОСОБА_1 було заподіяно тілених ушкоджень, за фактом чого інформацію про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 239630 від 09.03.2022, відповідно до якого на вимогу співробітника поліції у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, поведінка що не відповідає обстановці, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 09.03.2022, рапорт співробітника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , а також відео з нагрудної камери поліцейського.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом 09 березня 2022 року о 20:10.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт звернення поліцейського до ОСОБА_1 з відповідною вимогою пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 висловив відмову, мотивуючи тим, що після зупинки на блокпосту військові йому насильно залили алкоголь.

Факт насильного заливання алкоголю ОСОБА_1 після зупинки не знайшов свого підтвердження в матеріалах справи. Зважаючи на події, які станом на 09.03.2022 відбувалися на території м. Києва у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, підстав вважати, що військовослужбовці під час несення служби на блокпосту мали алкоголь та проти волі ОСОБА_1 насильно заливали йому його, у суду немає. Відповідні пояснення ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

З відеозапису видно, що на момент приїзду поліції ОСОБА_1 перебував у стані, який не заважав йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому, поведінка та зовнішній вигляд ОСОБА_1 явно вказували на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

І хоча на відеозаписі після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не зафіксовано окремого звернення поліцейського з вимогою пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак в даному випадку, на думку суду, це не спростовує факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, оскільки його поведінка під час проведення процесуальної дії та підстави, якими він обґрунтовував свою відмову від огляду, в даному випадку вказують та не, що наміру проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння він не мав як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога.

Доводи сторони захисту щодо застосування відносно ОСОБА_1 09 березня 2022 року фізичного насильства під час зупинки на блокпосту в умовах воєнного стану, не спростовують факту невиконання ним вимог п. 2.5 ПДР, а саме обов`язку водія, який керує транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Як убачається з матеріалів справи, інформація щодо спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внесена до ЄРДР та буде предметом належної перевірки у визначеному процесуальним законом порядку.

Невручення ОСОБА_1 протоколу про адміністратвине правопорушення, в даному випадку, не перешкодило останньому належним чином реалізувати право на захист. Перед початком розгляду справи по суті суд роз`яснив ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення, яке згідно з протоколом про адміністративне правопорушення йому ставиться в провину, а також права особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності. Крім того, захист ОСОБА_1 в судовому засіданні здійснював адвокат Крамар О.П.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що процедура огляду на стан сп`яніння, в ході якої ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, фіксувалася за допомогою спеціального технічного засобу нагрудної камери співробітника поліції, тому присутність двох свідків під час фіксування відмови не була обов`язковою.

Доводи захисту про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається не з моменту зупинки транспортного засобу, не є підставою для визнання вказаного відеозапису недопустимим доказом.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю.Ф.Токман