Справа № 185/5999/22
Провадження № 3/185/2549/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Цендра Н.В., за участю секретаря судових засідань Білого А.О., прокурора Кисельова В.Г., особи, стосовно якої складений протокол ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм, Харківської області, громадянки України, не працюючої, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є внутрішньо переміщеною особою та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи присяжним Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларації (до 00 годин 00 хвилин 1 квітня 2021 року), а саме 18.04.2021 о 14-14 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2020 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи присяжним Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1700-VII «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону «Про запобігання корупції», », несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларації, а саме 22.10.2021 о 19-51 год., подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію перед звільненням, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, визнала, пояснила, що у зв`язку з необізнаністю з антикорупційним законодавством вона несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2020 рік та декларацію перед звільненням.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП. Крім того вважав, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не сплив і має відраховуватись з 22.02.2022, саме з дати складання протоколу. Просив визнати ОСОБА_1 винуватою за ст.172-6 КупАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

При вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказане правопорушення відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В ході судового розгляду встановлено, що рішеннями №1790 від 28.08.2018 року Ізюмської міської ради Харківської області, затверджено список присяжних Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, до складу якого була включена ОСОБА_1 .

Розпорядженням голови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Єгорова Л.О. допущена до виконання обов`язків присяжного Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до рішення Ізюмської міської ради Харківської області від 22 вересня 2021 року за №0489 на підставі подання територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 17 серпня 2021 року №02-23/2644/2021 затверджено список присяжних Ізюмського міськрайонного суду Харківської області у новій редакції, серед яких ОСОБА_1 відсутня.

Таким чином, з 28 серпня 2021 року, тобто по закінченню трирічного строку з моменту затвердження рішенням Ізюмської міської ради Харківської області від 28 серпня 2018 року відповідно списку присяжних, ОСОБА_1 є увільненою від виконання обов`язків присяжного.

Згідно витягу з веб-порталу сторінки публічної частини інформаційної телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» відносно ОСОБА_1 , щорічна декларація за 2020 рік, ОСОБА_1 подана 18 квітня 2021 року, а декларація перед звільненням за період з 01.01.2021 по 28.08.2021 р. подана 22.10.2021 р.

Згідно п.п."ґ" п.1 ч.1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, є судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Відповідно до ч.1 ст.45 зазначеного Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно вимог роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020 №1, декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів із дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної в підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 щодо необізнаності декларування не є підставою для звільнення від відповідальності виходячи з дії принципу презумпції знання законодавства, що закріплений в ст.68 Конституції України, згідно якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 статті 172-6 КУпАП, так як остання, виконуючи обов`язки присяжного Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 статті 45 Закону №1700-VII, подала декларацію перед звільненням та щорічну декларацію, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларацій, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Разом з тим, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

У протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №128 та №129 від 22 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за не своєчасне подання щорічної декларації є 18 квітня 2021 року о 14-14 год., за несвоєчасне подання декларації перед звільненням 22 жовтня 2021 року о 19-51 год., а датою виявлення правопорушень є факт встановлення складу правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно цього протоколу, а саме дата складання зазначеного протоколу - 22 лютого 2022 року .

Суд вважає, що посилання у вказаних вище протоколах про адміністративні правопорушення та прокурора в судовому засіданні на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу 22 лютого 2022 року - момент з`ясування всіх необхідних даних, після отримання яких можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

Діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під днем виявлення правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що Повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації перед звільненням за 2021 рік присяжною Ізюмського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 було направлено до НАЗК 29 вересня 2021року. Повідомлення про факт несвоєчасного подання щорічної декларації за 2020 рік присяжною Ізюмського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 було направлено до НАЗК 02 квітня 2021року.

Вищевказані Повідомлення з НАЗК були направлені УСР в Харківській області ДСР НПУ, у зв`язку з чим 27.10.2021 начальник УСР в Харківській області ДСР НПУ звернувся до голови суду Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з запитом про надання необхідних документів відносно ОСОБА_1

01.11.2021 керівник апарату Ізюмського міськрайонного суду Харківської області направив запитувані документи.

30.11.2021 начальник УСР в Харківській області ДСР НПУ звернувся до голови суду Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з запитом про надання відомостей щодо присутності ОСОБА_1 на судових засіданнях в період 2019 2020 та отримав відповідь на вказаний запит, яка була направлена 13.12.2021 та отримана згідно штампу 20.12.2021.

Інших процесуальних дій після 20.12.2021, в т.ч. запитів Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НПУ матеріали справи не містять та особа ОСОБА_1 , станом на 20.12.2021, відповідно до вимог КУпАП була встановлена.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується доказами, що надав Ізюмський міськрайонний суд на запити Управління, а також тими, що є в загальному доступі (декларації), інші будь-які докази до матеріалів справи долучені не були.

Частиною 2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак протоколи про адміністративні правопорушення в порушення вище вказаної вимоги відносно ОСОБА_1 були складені лише через 2 місяці, а саме 22.02.2022 р.

Таким чином, на переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколів про адміністративні правопорушення з порушенням вимог чинного законодавства не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією».

Згідно позиції ВССУ, яка висловлена в інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», вказано, що продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

З огляду на викладене, враховуючи, що Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НПУ отримало з НАЗК Повідомлення, про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та не надало до суду його копію, суд, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, виходить не з дати отримання УСР повідомлення з НАЗК, а з дати направлення запиту УСР в Харківській області ДСР НПУ на адресу Ізюмського міськрайонного суду - 27.10.2021р.

Таким чином, суд вважає, що датою виявлення правопорушення слід вважати 27.10.2021 року, коли УСР в Харківській області ДСР НПУ стало відомо про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій, а всі послідуючі дії були направлені лише на перевірку щодо наявності в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 т.172-6 КУпАП України.

На підставі викладеного, враховуючи викладене, на час розгляду справи 22 серпня 2022 року, строк накладення адміністративних стягнень, передбачений ч.4 ст.38 КУпАП, сплив.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, оскільки на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ч.4 ст.38 КУпАП, суд приходить до висновку, що розпочате провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.38 ч.4,172-6, 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів буде надіслана особі щодо якої вона винесена.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА