Номер провадження 3/754/2121/22
Справа №754/5216/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов Олег Леонідович, при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №082313 від 11.05.2022, ОСОБА_1 11.05.2022 о 01:15 год., знаходячись по пр-ту Маяковського, 35 у м.Києві, керував транспортним засобом NISSAN Almera, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова) огляд проводився у встановленому Законом порядку за допомогою алкотестера Drager Alcotest проба позитивна 0,45%о, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі за текстом ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення не визнав, до суду надані заперечення захисника Азральян С.М., відповідно до яких остання зауважила на недоведеності факту керування транспортним засобом, що знецінює чек використання алкотестера. Серед низки порушень припущених при оформленні протоколу захисник вказала: на невідповідність чеку використання алкотестера протоколу про адміністративне правопорушення через розбіжність у зазначенні номеру; фальсифікації розписки власника ТЗ про відсторонення ОСОБА_1 від керування тощо.

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши заперечення ОСОБА_1 у сукупності із матеріалами доданими до протоколу серії ААД № 082313, суд приходить до висновку про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто про відсутності події правопорушення.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння, за передання управління транспортним засобом особі, яка знаходиться у стані сп`яніння, а також ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, законодавцем передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, саме: водія транспортного засобу.

При встановлені ознак знаходження особи у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР, водій транспортного засобу зобов`язаний пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан сп`яніння, за відмову від проходження якого передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду не представлено, перебування поряд з автомобілем, який знаходиться у статичному стані на узбіччі проїжджої частини, не створює передумов для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, саме, як водія транспортного засобу.

Відтворенням відеозапису з нагрудної камери поліцейського Юрковського А.С., встановлено, що зафіксовано момент використання алкотестра шляхом продуву його ОСОБА_1 , але через відсутність звуку залишається не зрозумілим результати проходження огляду на стан сп`яніння. Відсутність запису керування ТЗ, не можливість почути правову позицію водія під час проходження тесту, та навіть незафіксоване місце знаходження зупиненого ТЗ створюють умови за яких використання відеозапису в якості доказу правопорушення є неможливим.

Судом двічі вживались заходи до виклику працівників поліції, на розгляд складеного ними адміністративного матеріалу із пропозицією надання додаткового відеоматеріалу. Незважаючи на обов`язків характер запиту суду, обидві виклики були проігноровані, що розцінюється лише як відсутність додаткових відеозаписів з нагрудних камер, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Керуючись конституційно-гарантованою презумпцією невинуватості, суд всі сумніви доведеності провини трактує на користь особи, що притягається до відповідальності, тому приходить до однозначного висновку про недоведеність факту керування транспортного засобу ОСОБА_1 .

Таким чином, за наслідками розгляду матеріалу, залишились не спростованими заперечення ОСОБА_1 відносно того, що він не керував транспортним засобом, а відвідував його за місцем знаходження. Так, переглянутий відеоматеріал не містить інформації про зупинку транспортного засобу на вимогу патрульної поліції, а застосовані правоохоронцями заходи щодо фіксування правопорушення не забезпечили фіксації факту керування автомобілем, безпосередньо ОСОБА_1 .

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява F 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд, тлумачачи всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважає вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведеною належними і допустимими доказами. Відтак, дана справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя : О.Соловйов