Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашгабад, Туркменістан, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2022 року щодо нього,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.06.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 5 травня 2022 року о 18 годині ОСОБА_1 , який на вул. Набережній, 28 в м. Вишгороді Київської області керував автомобілем "Toyota RAV4" д/н НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги, зазначає про невідповідність висновків, які викладені у постанові, обставинам справи. Так, 5 травня 2022 року близько 17 години він, дійсно, керував автомобілем "Toyota RAV4" і його зупинили працівники поліції, які після перевірки документів заявили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського в присутності свідків він пройшов огляд на місці з використанням газоаналізатора "Drager", який показав результат 0,12 ‰, тобто в стані сп`яніння не перебував. Поліцейський відмовився надати роздрукований показник, став стверджувати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, і запропонував пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Від такого огляду він також не відмовлявся і заперечив факт перебування в стані наркотичного сп`яніння. Однак того дня знаходився на чергуванні в територіальній обороні м. Вишгорода і виконував доручення командира, з яким необхідно було узгодити поїздку в лікарню. На це поліцейський запросив двох інших свідків, яким пояснив, що він відмовляється пройти якийсь огляд у лікаря, на що він знову заявив, що не відмовляється. В його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, поліцейський з протоколом його не ознайомив і копію не надав. Ознайомившись в подальшому з матеріалами справи, побачив, що в протоколі вказано, що нібито він відмовився від підпису.

Стверджує, що під час розгляду справи суддя порушив норми процесуального права, оскільки в той день він був зайнятий по службі і направив до суду електронною поштою лист з проханням відкласти судове засідання. Ця заява була зареєстрована працівниками суду, але помилково долучена до іншої справи, що підтверджується актом (а.с.17). А тому, розглянувши справу під час його відсутності, суддя порушив його права та обмежив у доступі до правосуддя.

Крім того, вважає, що висновки суду ґрунтуються на неповно досліджених доказах. Так, протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП і з його змісту незрозуміло суть порушення, а саме, керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння чи відмова від проходження огляду (при цьому не зазначено, якого огляду, в якій установі, на стан якого сп`яніння та у який спосіб). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє права на захист, адже особа має право знати, в чому її обвинувачують. За приписами ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Разом з тим, у протоколі та поясненнях свідків відсутні відомості, що він відмовився від огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я. Відтак, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність направлення на огляд та підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутнє у справі і направлення на огляд водія, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, що, на переконання ОСОБА_1 , свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду і таким чином позбавив можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Також ОСОБА_1 зазначає, що не порушував вимоги п.2.5 ПДР, у відповідності з яким водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з протоколом йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не узгоджується з вимогами вказаного пункту.

Що стосується письмових пояснень свідків, то вони не вказують, що у нього були ознаки наркотичного сп`яніння, які б давали підстави для направлення на огляд. Свідки вказують, що нібито він відмовився проходити огляд у лікаря нарколога, однак не конкретизують, який саме огляд, в якій установі та в якому порядку. За наявності суперечливих пояснень свідків, наданих не під присягою, суд не викликав їх у судове засідання, у зв`язку з чим ці письмові пояснення не можна вважати доказами. Не викликав для надання пояснень суд і особу, яка склала протокол, в справі відсутній запис портативного відеореєстратора поліцейського та результат його огляду з використанням приладу "Drager".

З огляду на викладене та положення ст.62 Конституції України, згідно з якою усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б доводили винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, поважність причин пропуску якого мотивує тим, що участь у розгляді справи не брав, копія постанови надіслана йому судом 14.06.2022 і отримана на поштовому відділенні 20.06.2022, тобто після спливу строку оскарження.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 29.06.2022, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження. Суддя розглянув справу під час відсутності ОСОБА_1 , який направив клопотання про її відкладення і яке було помилково долучено до іншої справи, що підтверджується актом від 20.06.2022 (а.с.17). Копію постанови ОСОБА_1 отримав 20.06.2022, що вбачається з копії накладної. Враховуючи викладені обставини і те, що апеляційна скарга подана без невиправданої затримки, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду у лікаря нарколога; розписці ОСОБА_4 про отримання від працівників поліції автомобіля "Toyota RAV4" д/н НОМЕР_2 та зобов`язання протягом доби не передавати керування ОСОБА_1 , що свідчить про застосування такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як відсторонення від керування транспортним засобом.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вимогам цієї норми справа розглянута під час відсутності ОСОБА_1 , який направив клопотання про відкладення судового засідання.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_1 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі. А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та по суті правопорушення в суді апеляційної інстанції пояснив, що, коли керував автомобілем "Toyota RAV4", його зупинили працівники поліції, на вимогу яких він пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу "Drager", і стану сп`яніння у нього виявлено не було. Однак поліцейські чіплялися до нього, погрожували забрати автомобіль і пропонували здати сечу на місці зупинки транспортного засобу, від чого він відмовився. Після цього зупинили двох свідків і в їх присутності він відмовився від огляду.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції викликалися свідки.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що весною 2022 року разом з товаришем ОСОБА_2 повертався з рибалки і його зупинили двоє поліцейських. Наскільки він пам`ятає, один поліцейський знімав відео, а інший повідомив, що водій відмовляється проходити тест на алкогольне чи наркотичне сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 - поліцейський відділу реагування ПП Вишгородського УП ГУНП у Київській області пояснив, що на блокпосту в м. Вишгороді зупинили автомобіль "Toyota RAV4". Після перевірки документів виникла підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння. На його запитання водій пояснив, що з вечора гуляв, вживав алкоголь і наркотики. В присутності свідків, яких вони зупинили, від проходження огляду на стан сп`яніння у Вишгородській ЦРЛ водій відмовився.

Крім того, свідок долучив запис портативного відеореєстратора, яким зафіксовано, що в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, на що той відмовляється, а так само відмовляється писати пояснення в протоколі та підписувати його.

Наявними в справі доказами в сукупності з поясненнями свідків та відеозаписом спростовуються пояснення ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду він не відмовлявся. До того ж, в самій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що поліцейський пропонував йому пройти огляд у лікаря, однак він знаходився на чергуванні в територіальній обороні м. Вишгорода і необхідно було узгодити поїздку в лікарню з командиром. Вказані суперечності дають підстави поставити під сумнів правдивість його пояснень і не брати їх до уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків, тобто порушення водієм вимог п.2.5 ПДР, і закон не вимагає вказувати у протоколі порядок та процедуру проходження огляду.

Таким чином викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою, відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, і пояснення порушника, надані в апеляційному суді, свідчать про те, що йому було зрозуміло, що поліцейський запропонував пройти огляд саме на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання ОСОБА_1 на відсутність у протоколі та поясненнях свідків даних по те, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і що він від нього відмовився, а так само відсутність даних, що він відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, безпідставні.

Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, вказані дії були вірно розцінені поліцейськими та судом як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а відтак підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Зміст письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , а також присутність цих осіб при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення порушником не оспорюються, ніяких суперечностей ці пояснення не містять, і положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено попередження свідків про кримінальну відповідальність та приведення їх до присяги. А тому доводи ОСОБА_1 , що ці письмові пояснення не можна вважати доказами, надумані. До того ж, пояснення свідка ОСОБА_3 були заслухані в суді апеляційної інстанції, вони узгоджуються з письмовими поясненнями та відеозаписом, а тому суд першої інстанції правильно поклав їх в основу прийнятого рішення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 7 червня 2022 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн