МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 370/938/22

"23" серпня 2022 р. року суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

08.07.2022 року о 16.40 години на автодорозі Макарів-Гавронщина вулиця Центральна, ОСОБА_1 керував авто Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звуження зіниць, нечітка координація рухів, млявість, блідість шкіри; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, за відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я ОСОБА_1 повернувся до суду з відміткою працівника пошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Такий висновок КЦС ВС зроблено у рішенні (постанові) від 11.05.2021 року у справі 216/3765/16-ц.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість особи бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п.41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03.04.2008 сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «ОСОБА5 проти України» заява №8371/02 від 26.04.2007 року та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями ст.38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується одним роком з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №078923 від 08.07.2022 року; доданими до матеріалів справи диском відеозапису; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог ст.33, 34, 35 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, останньому слід призначити адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись вимогами ст.40-1, ч.1 ст.130 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь Держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь Держави у розмірі 496.20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя