ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 Справа №607/9870/22 Провадження №3/607/5293/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, що має на утриманні одну малолітню дитину, працюючої менеджером «Вабекс»,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097681 від 28.07.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 28.07.2022 о 08 год. 20 хв. в м.Тернопіль по вул.Протасевича, 20а, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважною, не врахувала дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом не скористалась допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишила місце ДТП, до якого була причетною, чим порушила вимоги пунктів 2.3 б, 2.10 а Правил дорожнього руху. Вказаними діями, на думку особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не визнала. Зазначила, що моменту зіткнення з іншим автомобілем за наведених у складеному щодо неї протоколі обставин не відчула, а тому залишила місце події, не усвідомлюючи свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди. Про свою причетність до ДТП дізналась тільки ввечері 28.07.2022, після повернення додому.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії та бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097681 від 28.07.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог двох пунктів Правил дорожнього руху, зокрема: 2.3 б та 2.10 а.

Згідно пункту 2.10 а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого кодексом України про адміністративні правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Суд бере до уваги як такі, що не спростовані адміністративними матеріалами, пояснення ОСОБА_1 , надані нею у судовому засіданні, про те, що вона не відчула моменту ДТП, а тому залишила місце пригоди, не усвідомлюючи, що є причетною до дорожньо-транспортної пригоди.

Будь-які належні і допустимі докази, які б свідчили про зворотнє, в матеріалах справи відсутні. Докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097681 від 28.07.2022 не спростовують твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність умислу залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначене свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею вимог пункту 2.10 а Правил дорожнього руху.

Враховуючи надані ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснення, наявність незначних пошкоджень на автомобілі марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_1 , а також положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 залишила місце ДТП, оскільки не усвідомлювала, що стала учасником ДТП, а тому в її діях був відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, отже в її діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Поряд з цим, суд враховує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097681 від 28.07.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину також порушення вимог пункту 2.3 б Правил дорожнього руху.

Як вбачається із копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097682 від 28.07.2022, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 28.07.2022 о 08 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернопіль по вул.Протасевича, 20а, порушила вимоги пунктів 2.3 б і 10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.08.2022, ОСОБА_1 визнано винною у порушенні вимог пунктів 2.3 б та 10.9 Правил дорожнього руху, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення.

Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, при розгляді справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 , які полягали у порушенні нею вимог пунктів 2.3 б та 10.9 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 2.3 б Правил дорожнього руху, у відповідності до положень ст.61 Конституції України, вона не може бути повторно притягнута до відповідальності за порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху.

За наведеного, матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, провадження по справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

CуддяІ. М. Царук