Справа № 553/3690/22
Провадження № 3/553/2248/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.09.2022м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Москаленко В.В., за участю: секретаря судового засідання Мотріченко О.В., розглянувши адміністративну справу (протокол серії ВАВ №345845 від 22.07.2022 ), що надійшла з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 , близько 20.17 год., ОСОБА_1 ,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого остання пішла з дому та своєчасно не повернулася ,тим самим створила створила загрозу своєму життю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася,надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ,яка зазначає ,що пішла 22.07.2022 з дому,оскільки її мати ОСОБА_3 та відчим ОСОБА_4 систематично вчиняють щодо неї фізичне,психологічне та економічне насильство. Вона 18.07.2022 взкрила собі віну на лівій руці,але мати та відчим не надали допомоги, а почали погрожувати,що здадуть її в найгіршу психлікарню,в якій її будуть бити.Вона також намагалась повіситися .В будь-яких ситуаціях їй погрожують фізичним насильством,постоянно принижують ,Вона бажає відмовитися від батьків,не бажає з ними жити ,тому і втекла з дому;письмовими поясненнями ОСОБА_3 ,яка вказує ,що її дочка полюбляє вживати спиртні напої .19.07.2022 вона з чоловіком покарали дочку у вигляді домашнього арешту та забрали її телефон.До 21.07.2022 остання вела себе добре,читала книжки, допомагала по господарству ,поводилась чемно.Ввечері 21.07.2022 дочка зникла; актом органу поліції про підкинуту чи знайдену дитину від 22.07.2022, фотосвітлинами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

З наданих матеріалів вбачається ,що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, не бажає знаходити спільну мову зі своєю дитиною ОСОБА_5 ,яка потребує психологічної допомоги ,знаходячись у вразливому підлітковому віці,замість цього застосовує щодо дочки психологічне та фізичне насильство,а тому дитина втекла з дому та створила загрозу своєму життю..

Беручи до уваги обставини та наслідки, які були спричинені порушенням чинного законодавства, суд, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та додержання законів України, вважає за доцільне накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з особи, що притягується до адміністративної відповідальності, судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850( вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Москаленко