КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/2599/2022 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 754/5687/22 Суддя у І інстанції: Броновицька О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 496, 20 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 26 травня 2022 року в 11.55 год. в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом - мопедом «Suzuki Lets» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Бальзака в м. Києві, чим порушив п. 2.9. а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду від 22 серпня 2022 року скасувати, справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 7, 9, 247, 255, 280 КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, ст. 62 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано працівниками поліції, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що у протоколі вказано про те, що результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер 6820» є 0,81 ‰, однак ні у протоколі, ні в акті не вказано, чи є у вказаного приладу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а на вимогу ОСОБА_1 зазначені документи поліцейським не надавались.

Звертається увага адвокатом на те, що наказ МВС України № 33 від 1 березня 2010 року «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», втратив чинність на підставі наказу МВС України від 26 грудня 2018 року № 1052, тобто прилад «Alcotest 6820» не може використовуватись при проведенні огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, тому і огляд із застосуванням цього приладу є недійсним.

Крім того, вказується в апеляційній скарзі і про те, що у відповідь на адвокатський запит Мінекономрозвитку України прилад Drager мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, тобто на момент проведення огляду зазначений прилад вже був несертифікований, що унеможливлювало його використання поліцейським, а тому, згідно ст. 266 КУпАП такий огляд був недійсний.

Вказане залишилось поза увагою суду першої інстанції, що потягло за собою винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи.

Про день, час та місце проведення апеляційного розгляду адвокат Кузьмін Є.О., ОСОБА_1 повідомлені у встановленому законом порядку - за допомогою засобів мобільної комунікації (ас. 33), до апеляційного суду не з`явились, заяв чи клопотань від останніх не надходило.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про розгляд справи за відсутності адвоката Кузьміна Є.О. та ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення, даними тестування ОСОБА_1 на алкоголь на приладі «Драгер», яким встановлено наявність 0,81 ‰ алкоголю у ОСОБА_1 , даними відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно з яким ОСОБА_1 вказав, що він керував транспортним засобом та їхав з риболовлі, при цьому зазначив, що вживав різні спиртні напої та не заперечив проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», який за результатами огляду показав у нього наявність алкоголю, з результатом якого ОСОБА_1 погодився.

Місцевий суд зазначив про те, що доводи захисника Кузьміна Є.О., викладені у його письмовому клопотанні, про недійсність огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння з підстав використання поліцейським несертифікованого спеціального технічного засобу, неінформування ОСОБА_1 при проведенні огляду на стан сп`яніння працівником поліції про порядок застосування спеціального технічного засобу, ненадання поліцейським на вимогу ОСОБА_1 сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку вимірювальної техніки, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються зібраними доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого працівниками поліції перед проведенням огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, про проведення його огляду поліцейським з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», який має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. При цьому у присутності ОСОБА_1 перед його оглядом було здійснено тестову перевірку робочого засобу «Драгер», після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на виявлення стану сп`яніння з використанням вказаного спеціального технічного засобу, результат якого він не оспорював. ОСОБА_1 не виказував вимогу працівнику поліції надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вимірювальної техніки (ас. 26-27).

З таким висновком місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Наявні у справі та досліджені судом першої інстанції докази узгоджуються між собою, у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому їх правильно покладено судом першої інстанції в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту апеляційної скарги встановлено, що захисником оспорюється дійсність проведеного ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з тих підстав, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою несертифікованого алкотестеру.

Достатність, допустимість, правильність інших доказів захисником не оспорюються.

Однак, аналогічні доводи апелянта перевірялись судом першої інстанції, про що й зазначено у мотивувальній частині прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених на офіційному сайті Держлікслужби з лікарських засобів та контролю за наркотиками, згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 липня 2012 року № 533 «Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» (далі - наказ № 533) Держлікслужба зберігала Державний реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення (далі - Державний реєстр). Наказ № 533 втратив чинність 2 лютого 2018 року на підставі наказу МОЗ України від 22 грудня 2017 року № 1690 «Про визначення таким, що втратив чинність, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16 липня 2012 року № 533».

У Державному реєстрі, який зберігала Держлікслужба відповідно до наказу № 533, містилась інформація щодо медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Germany) (свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014 від 29 грудня 2014 року; наказ Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529). У додатку до свідоцтва 48 позицій, серед яких :83 22 660 Газоаналізатор DragerAlcotest 6820 Drager Alcotest 6820; 83 22 655 Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, з конфігуруванням Drager Alcotest 6820, configured.

Технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 року № 753 (далі - Технічний регламент), встановлені вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та/або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності.

Відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2017 року № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг (далі - Реєстр осіб).

У Реєстрі осіб наявна інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема серед інших, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660; Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270.

Пунктом 41 Технічного регламенту визначено, що орган з оцінки відповідності інформує, зокрема, Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкликані або відхилені сертифікати відповідності.

До Держлікслужби надійшла інформація від органу з оцінки відповідності ДП «Український медичний центр сертифікації» про виданий сертифікат відповідності від 8 червня 2018 року № UA.TR.039.645 уповноваженому представнику ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема серед інших, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660; Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність сертифіката на Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 є безпідставними.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747(із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства № 77 від 22 січня 2020року) затверджені Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями. Згідно з даними, зазначеними у вказаному документі, міжповірочний інтервал вимірювачів алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік. Окрім того, пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Drager Alcotest 6820 становить один рік.

Відповідно до даних роздруківки чеку за результатами проведеного огляду остання перевірка алкотестеру, який застосовувався під час огляду ОСОБА_1 , проведена 16 листопада 2021 року (ас. 3). Подія ж мала місце 26 травня 2022 року, тобто, протягом року з часу останньої перевірки газоаналізатора.

Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, а відтак підстави для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва