Провадження № 3/554/4286/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Попов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 434473 від 05.10.2022 року, ОСОБА_1 03.10.2023 року, перебуваючи під адміністративним наглядом під час перевірки о 01-00 год. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 не відповідав на телефонні дзвінки та не відчинив двері квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що в зазначені у протоколі дату та час, а саме 03.10.2023 року о 01-00 год., перебував вдома за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, судом досліджено наявні у справі докази: протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого викладено вище, та в якому ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден; рапорт капітана поліції ДОП СДОП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Глазкова Є. від 03.10.2022 року, у якому зазначено, що 03.10.2023 року близько 01-00 год. під час нічної перевірки за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, був відсутній вдома, чим порушив правила перебування під адміністративним наглядом; пояснення ОСОБА_1 від 05.10.2022 року, у яких від пояснив, що 03.10.2022р. близько 01-00 год. на його телефон був здійснений дзвінок патрульної поліції, він цей дзвінок не чув з тієї причини, що спав; ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 14.09.2022 року про встановлення ОСОБА_1 адміністративного нагляду.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції -

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що 03.10.2023 року близько 01-00 год. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявний у матеріалах справи вищезазначений рапорт не є доказом такої перевірки.

Так, рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції, а відтак, не може бути взятий судом до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі, й закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, в рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що презумпція невинуватості насамперед є процесуальною гарантією у кримінальних справах, але сфера застосування цього принципу значно ширша: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Презумпція невинуватості є одним із аспектів справедливого судового розгляду.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Як у своїх письмових поясненнях, так і у наданих безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що 03.10.2023 року о 01-00 год. перебував вдома за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Докази на спростування зазначеного у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 187, 247, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г. Попов