Провадження № 3/344/5108/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288928 від 25.08.2022 року, 21.08.2022 близько 19 год 00 хв ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_2 , що виразилося в ображанні, а також схопила і тягнула її за волосся.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в обгрунтування вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288928 від 25.08.2022 долучено письмову заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт, письмові пояснення ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, вини у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що разом з двома своїми доньками переїхала на проживання до м. Івано-Франківська із м. Маріуполя. Проживала разом з доньками на орендованій квартирі. 21.08.2022 року коли повернулася додому із роботи побачила в хаті безлад та почала пояснювати донці, що так бути не може і потрібно прибрати, винести сміття, однак дочка не відреагувала та ще й почала виганяти її з квартири. Нецензурної лайки до дочки не вживала та жодної фізичної сили не застосовувала.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 вищевказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 вищевказаної статті фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Як зазначено у протоколі від 21.08.2022 ОСОБА_1 вчинила психологічне та фізичне насильство відносно своєї дочки, висловлювався нецензурною лайкою та схопила і тягнула її за волосся.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає ознаки - настання наслідків насильства, зокрема, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Враховуючи пояснення, надані ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що підтвердження наявності шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої матеріали справи не містять. Натомість між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала місце сімейна сварка на побутовому рівні, словесний конфлікт, який не мав ознак умисного завдання потерпілій психічного чи фізичного насильства.

Відсутні також підстави вважати, що у ОСОБА_2 в ході такої сварки виникли побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, з`явилась емоційна невпевненість, нездатність захистити себе.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 34, 35, 173-2, 247, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК