Провадження № 3/734/1102/22 Справа № 734/1720/22
ПОСТАНОВА

іменем України

07 жовтня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві судових засідань Ринві Т.О.,

із участю військовослужбовця ОСОБА_1 , - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника - адвоката Боруха С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, військове звання - майор, заступника командира навчального зенітного ракетно-артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованої і жительки АДРЕСА_2 , учасника бойових дій,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

в с т а н о в и в:

зі змісту протоколу А3435 № 14 від 16 серпня 2022 року про військове адміністративне правопорушення виходить, що о 09.00 годині 15 серпня 2022 року відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 про створення батальйонно-тактичної групи, усним наказом командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 було визначено відповідних військовослужбовців для формування даного підрозділу. Майора ОСОБА_1 було визначено на посаду психолога вище зазначеного підрозділу. Майор ОСОБА_1 відмовилась від виконання даного наказу та від надання будь-яких пояснень. Дане правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, що діє на території України з 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватою себе не визнала у вчиненні адміністративного правопорушення і пояснила, що проходить військову службову у військовій частині НОМЕР_1 на вказаній вище посаді. 15 серпня 2022 року підполковник ОСОБА_2 у телефонній розмові повідомив про те, що їй необхідно з`явитись до керівного складу військової частини НОМЕР_2 , таку вимогу виконала. У військовій частині НОМЕР_2 дізналася про те, що у списках військовослужбовців, яких формували до підрозділу, її прізвище не значиться. Із підполковником ОСОБА_3 не спілкувалася про те, що її визначено на посаду психолога до батальйонно-тактичної групи. Письмовий наказ про визначення її на посаду психолога до відома не доводився, наказ про її відрядження не надавався, службове розслідування не проводилося.

Згідно зі ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст.ст. 35 і 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Правовими нормами ч. 2 ст. 172-10 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду.

Аналіз вказаної правової норми надає підстави для висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, складає відкрита відмова виконати наказ командира (начальника) непокора, що передбачає наявність заяви (усної чи письмової) підлеглого про його небажання виконувати наказ, або інше демонстративне його невиконання, яке може супроводжуватись будь-якими репліками чи здійснюватися мовчки. Від непокори слід відрізняти випадки суперечки, коли підлеглий вступає в обговорення наказу, виявляючи своє незадоволення у зв`язку з його отриманням, але врешті-решт наказ виконує та інше умисне невиконання наказу полягає у тому, що підлеглим наказ начебто приймається до виконання, але насправді не виконується. Невиконання наказу може полягати: а)у діях, вчиняти які наказ прямо забороняв; б)невиконанні дій, які мали бути виконані згідно з наказом; в)у виконанні таких дій з порушенням встановлених наказом строків та інших обов`язкових умов їх виконання. Правопорушення вважається закінченим, залежно від форми його вчинення, з моменту відмови виконати наказ начальника або з моменту його фактичного невиконання.

Вислухавши пояснення військовослужбовця ОСОБА_1 , - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника - адвоката Боруха С.В., дослідивши надані докази, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, щодо ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту письмових пояснень від 16 серпня 2022 року військовослужбовців ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виходить, що тво командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 усно наказав майору ОСОБА_1 , що вона буде визначена на посаду психолога у новоствореній батальйонно-тактичній групі 169 навчального центру. Майор ОСОБА_1 висловила відмову і небажання виконувати наказ без будь-яких пояснень.

Належні і допустимі докази про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 станом на 09.00 годину 15 серпня 2022 року, - на час вчинення цього адміністративного правопорушення, була визначена на посаду психолога при створенні батальйонно-тактичної групи (на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 ) не надані. До того ж, не надані докази про те, що вказаний усний наказ тво командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 був сформульований для військовослужбовця ОСОБА_1 чітко і не допускав подвійного тлумачення. У змісті вказаного протоколу не зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення.

Перевірені у судовому засіданні докази не доводять поза розумним сумнівом винуватість військовослужбовця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, - у вчиненні відмови від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду. Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи необхідно тлумачити на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із дня винесення.

Суддя