Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Захарова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 1 червня 2022 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 17 листопада 2021 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_1 , який керував автомобілем "BMW 320i" д/н НОМЕР_2 на вул. В. Васильківській, 79 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про відсутність у справі доказів, які б доводили його винуватість, що залишилось поза увагою суду. Посилаючись на ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.п.7-9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), п.п.6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), вказує на недотримання поліцейськими вказаних вимог закону та нормативних актів при проведенні огляду на стан сп`яніння. Так, працівник поліції повинен спочатку запропонувати особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, а після відмови пройти огляд на місці направити особу до закладу охорони здоров`я. Між тим, як вбачається з відеозапису, після відмови пройти огляд з використанням газоаналізатора "Drager" працівник поліції не вчинює жодних дій, пов`язаних з його направленням до закладу охорони здоров`я. На переконання ОСОБА_1 , усної пропозиції поліцейського недостатньо, адже останній повинен був вручити йому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, із зазначенням конкретного закладу охорони здоров`я і протягом двох годин забезпечити його доставку до цього закладу. Таке направлення відсутнє і в матеріалах справи. Наполягає на тому, що не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, готовий був до нього проїхати і повідомив про це поліцейським, які порушили процедуру огляду і позбавили його права пройти його у встановленому законом порядку. Крім того, поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення за відсутності свідків, чим порушив вимоги п.8 Порядку. Ці порушення тягнуть за собою недійсність результатів огляду, а наслідком порушення порядку складання протоколу є звільнення від адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_1 зазначає, що при складанні протоколу поліцейський не роз`яснив йому права, як це передбачено ч.4 ст.256 КУпАП, п.11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, чим позбавив його можливості їх реалізувати. При цьому звертає увагу на висновки в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 524/9827/16-а, який вказав, що порушення права скористатись правом на правову допомогу та невжиття жодних дій щодо надання можливості водію реалізувати своє право на отримання такої допомоги, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Наявним у справі відеозаписом, серед іншого, підтверджується, що йому не роз`яснили наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння, що поліцейський викривлює обставини щодо підстав для складання протоколу, під час спілкування поліцейські використовують нецензурну лексику, очевидно, в його бік, що є недопустимим.

Вислухавши пояснення захисника Захарова А.В. і ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що детально зазначено раніше; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Також суд вірно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , який не визнав вину у вчиненні правопорушення і стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, оскільки суть адміністративного правопорушення полягає у відмові від огляду на стан сп`яніння, обов`язок пройти який на вимогу поліцейського закон покладає на водія.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Така ж процедура огляду визначена п.п.4, 6 Порядку, п.п.6, 7 розділу І Інструкції.

Долученим до справи записом портативного відеореєстратора поліцейського підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в закладі охорони здоров`я, що спростовує доводи апеляційної скарги. Відтак, підстав для складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів у поліцейського не було.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 , що усної пропозиції поліцейського пройти огляд в закладі охорони здоров`я недостатньо і що останній зобов`язаний був вручити йому направлення, то вони є його суб`єктивною інтерпретацією положень законодавства.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Після внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення Законом № 1231-IX від 16.02.2021 вказана редакція норми діє з 17.03.2021 і має вищу юридичну силу порівняно з Порядком, який є підзаконним актом і не був приведений у відповідність після набрання чинності відповідними змінами, за приписами якого огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та складання протоколу у разі відмови водія від такого огляду здійснювалися в присутності двох свідків.

Відмова ОСОБА_1 від огляду фіксувалася портативним відеореєстратором поліцейського, а тому необхідності у залученні двох свідків, як про це він вказує в апеляційній скарзі, не було.

Враховуючи те, що огляд не проводився, відсутні підстави і для визнання його результатів недійсними.

Бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, містить одну графу і про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і про повідомлення про розгляд справи. І підпис ОСОБА_1 у відповідній графі спростовує доводи в апеляційній скарзі про те, що йому не роз`яснювалися права.

Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, на яку містяться посилання в апеляційній скарзі, не поширюється на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, про що прямо зазначено в п.1 розділу І вказаної Інструкції.

Поліцейські не зобов`язані роз`яснювати особі наслідки вчинення адміністративного правопорушення, оскільки згідно з п.2.5 ПДР, з яким ОСОБА_1 як водій зобов`язаний бути обізнаний, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а необізнаність з нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто офіційно оприлюдненого закону, згідно з ст.68 Конституції України не звільняє від юридичної відповідальності.

Що стосується посилань на викривлення поліцейським підстав для складання протоколу, то протокол складений не за керування з ознаками алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, отримав його копію, а тому всупереч твердженням в апеляційній скарзі мав можливість правильно сприймати дії поліцейських та відповідні наслідки для себе.

При цьому слід погодитися з доводами про недопустимість поведінки поліцейських, які дозволяють собі використовувати ненормативну лексику та принизливі вислови щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак зафіксоване записом спілкування між поліцейськими відбувалося за відсутності ОСОБА_1 і не може бути підставою для визнання доказів недопустимими і скасування постанови судді.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 1 червня 2022 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн