Справа № 541/781/22
Номер провадження3/541/402/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. за участі секретаря судового засідання Непокупної Л. М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Акрітова К.К. розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду невідомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2022 року серії ААБ № 007776 вбачається, що 17.04.2022 року о 18 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Миргород-Петрівці водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY QQ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме -запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повністю заперечувала. Просила провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Акрітова К.К. заперечував наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наголошував, що в матеріалах справи відсутній відеозапис чи будь-які інші докази, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Під час розгляду справи було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007776 від 17.04.2022 року, письмові додатки до нього, зокрема письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 5, 6).

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007776 від 17.04.2022 року вбачається, що 17.04.2022 року о 18 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Миргород-Петрівці водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY QQ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків.

Згідно п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, зазначено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007776 від 17.04.2022 року відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не зафіксована поліцейськими із застосовуванням технічних засобів відеозапису, про що свідчить відсутність такого відеозапису в матеріалах доданих до зазначеного протоколу та посилання на нього у самому протоколі.

Суд зазначає, що приписи частини 2 статті 266 КУпАП передбачають можливість проведення огляду особина на зокрема, алкогольного сп`яніння у разі неможливості застосування технічних засобів у присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007776 від 17.04.2022 року письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.04.2022 року (а. с. 5, 6).

У письмових поясненнях від 17.04.2022 року ОСОБА_2 зазначає, що 17.04.2022 року близько 18 год. 30 хв. він рухався на транспортному засобі НИВА по автодорозі з м. Миргород до с. Петрівці поблизу повороту на с. Рибальське з лівого боку на узбіччі він побачив транспортний засіб CHERY QQ червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , після чого зупинилися, підійшли до авто та побачили жінку за кермом (а. с. 5).

У письмових поясненнях від 17.04.2022 року ОСОБА_3 зазначає, що 17.04.2022 року близько 18 год. 30 хв. він рухався на транспортному засобі НИВА по автодорозі з м. Миргород до с. Петрівці поблизу повороту на с. Рибальське з лівого боку на узбіччі він побачив транспортний засіб CHERY QQ червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 після чого зупинилися, підійшли до авто та побачили жінку за кермом. Почали їй допомагати, витягли авто з поля на дорогу, після чого жінка сіла за кермо та поїхала по дорозі в напрямку м. Миргород, а ОСОБА_3 поїхав за нею. В поясненнях ОСОБА_3 зазначає, що в зазначеної жінки були ознаки алкогольного сп`яніння: від неї було чутно спиртним. Після чого в м. Миргород по вул. Хорольській, поблизу мосту жінка на авто зупинилась. Потім підійшли працівники поліції. В подальшому працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пройти освідування на місці та в медичному закладі. Водій відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння (а. с. 6).

Суд зазначає, що лише свідок ОСОБА_3 у своїх поясненнях від 17.04.2022 року підтверджує, що працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від проходження якого вона відмовилася. У письмових поясненнях від 17.04.2022 року ОСОБА_2 стверджує, що на узбіччі він побачив транспортний засіб CHERY QQ червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , після чого зупинилися, підійшли до авто та побачили жінку за кермом, проте чи пропонувалося працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від проходження якого вона відмовилася, ОСОБА_2 в своїх поясненнях не зазначає.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007776 від 17.04.2022 року працівниками поліції не дотримано вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків.

Будь-яких інших допустимих і належних доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено за відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду в медичному закладі на вимогу поліцейського. Тому протокол про адміністративне правопорушення критерію допустимості доказів не відповідає і не може бути покладений в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Технічний відеозапис події, яка сталася 17.04.2022 року поліцейськими не проводився, а письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 досліджені під час розгляду справи, не доводять факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі на вимогу поліцейського 17.04.2022 року.

Тобто із наведеного вище слідує, що у поліцейських не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд , щоб допитати в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викликав їх у судове засідання , але вони не з`явились.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі на вимогу поліцейського 17.04.2022 року.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Європейський суд з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року зазначив, що суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення).

Отже, можливість отримання додаткових даних у справі вичерпана, а складений протокол про адміністративне правопорушення суперечить вимогам закону і не може бути взятий до уваги судом як доказ вчинення правопорушення, позаяк за презумпцією невинуватості, який закріплено у ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ;таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч. 2 ст. 61та ч. 3 ст. 62 Конституції України, норми ст. 245, 251, 278, 280 КУпАП, об`єктивні докази, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи на час розгляду у Миргородському міськрайонному суді Полтавської області відсутні. Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що довести вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доводиться можливим, тому розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вище вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 61, 62 Конституції України,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 7, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2022 року

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник