Провадження № 3/470/103/22
Справа № 470/163/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Лященко В.Л., при секретарі Кореновському М.А., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від СПД №1 ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2022 року приблизно о 00 годині, ОСОБА_2 перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно неї домашнє насильство, в ході чого ображав її нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою, в наслідок чого міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи. Крім того, на офіційному сайті Березнегуватського районного суду Миколаївської області (https://court.gov.ua/sud1404/), в розділі «Громадянам» у вкладці "Список судових справ, призначених до розгляду" з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 прибув до суду для участі в судовому засіданні призначеному на 05.07.2022 року, однак до початку засідання покинув приміщення суду, будь-яких пояснень не надав.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 27 травня 2022 року приблизно о 00 годині її колишній співмешканець ОСОБА_2 вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, в ході чого ображав її нецензурною лайкою та принижував. Також зазначила, що вказані дії носять триваючий характер, він постійно її ображає, кричить на неї в присутності дітей, внаслідок чого страждає вся сім`я, а їх спільний малолітній син знаходиться в нестійкому психологічному стані.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_2 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Вина ОСОБА_2 у скоєні вказаного адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 449884 від 28.05.2022 року, яким встановлено обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно співмешканки ОСОБА_1 ;

- заявою ОСОБА_1 до ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 28.05.2022 року, з якої слідує, що її колишній співмешканець ОСОБА_2 27 травня 2022 року вчинив домашнє насильство стосовно неї, а саме ображав нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися до працівників поліції для притягнення його до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 27 травня 2022 року до неї прийшов ОСОБА_2 та у них знову виникла сварка, в ході якої останній ображав її нецензурною лайкою та провокував бійку;

- скріншотами листування в месенджері "Вайбер" та "Телеграм" з яких вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняє стосовно потерпілої дії психологічного характеру, які виражаються в численних погрозах, образах та тиску на неї. Крім того, на прохання ОСОБА_1 про припинення вказаних дій: не погрожувати та не писати їй, ОСОБА_2 не реагує і продовжує психологічно тиснути на неї.

- письмовими поясненнями наданими до суду ОСОБА_1 , з яких слідує, що 27 травня 2022 року до неї приїхав її колишній співмешканець ОСОБА_2 та вчинив скандал, що характеризувався висловлюваннями нецензурною лайкою, приниженнями та образами в її сторону. Вказувала, що вони раніше разом прожили в цивільному шлюбі більше трьох років, та мають спільного неповнолітнього сина. Також зазначала, що внаслідок постійного вчинення домашнього насильства психологічного характеру, їх син знервований та потребує допомоги психолога.

В судовому засіданні були досліджені оригінали переписки в мобільному телефоні "OPPO" потерпілої ОСОБА_1 з абонентом номер телефону НОМЕР_1 , який записаний як " ОСОБА_3 ". При цьому, було встановлено, що така переписка мала місце та номер телефону записаній в телефоні співпадає з номером телефону записаним ОСОБА_2 в своїх поясненнях, наявних в матеріалах справи.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю на протязі останніх трьох років. Однак останні два місяці вони не живуть разом через постійні сварки, погрози та образи, які вчиняє ОСОБА_2 . Зазначила, що 27 травня 2022 року приблизно о 00 годині ОСОБА_2 приїхав до неї за місцем проживання, та знову почав кричати та ображати її. Вона намагалася його заспокоїти, однак він почав шарпати її. Побоюючись за своє життя та здоров`я, вона почала намагатися викликати поліції, а ОСОБА_2 в цей час припинив свої дії та покинув будинок. Вказала, що сварки та конфлікти виникають через неврівноважений характер ОСОБА_2 , в ході цих сварок останній її принижує, ображає нецензурними словами, переслідує, погрожує фізичною розправою, іноді навіть б`є. Такі дії він здійснює по відношенні до неї неодноразово та в присутності їх спільного малолітнього сина, її дочок, від першого шлюбу, а також матері, яка неодноразово ставала свідком вказаних дій. Наголошувала, що внаслідок наведених дій ОСОБА_2 , їх малолітній син знаходиться в нестійкому психологічному стані, оскільки на власні очі бачить всі ці сварки, та дуже погано на них реагує, плаче.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.5 ч.2 ст.3 цього ж Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Частиною 1 ст.173-2 КУПАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинив домашнє насильство стосовно потерпілої ОСОБА_1 , а саме умисне вчинення дії психологічного характеру, що виразилось в погрозах, образах, внаслідок чого могла була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Доводи ОСОБА_2 в письмових поясненнях про те, що він у день та час зазначений в протоколі знаходився в іншому місці, не підтверджуються матеріалами справи та є намаганням уникнути відповідальності. Правопорушник чітко знаючи про те, що на нього склали протокол та адміністративні матеріали передані до суду для вирішення питання притягнення його до адміністративної відповідальності, не прийняв будь-яких дій для доведення своєї невинуватості.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_2 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, відповідно до статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Так, у п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програм для кривдників. Разом з тим, суб`єктами відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. ч. 1, 2 ст.28 згаданого Закону).

Відповідно до ч. ч. 6, 8, 9 ст.28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність направлення ОСОБА_2 до центру соціальних послуг Березнегуватської селищної ради на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", строком на 3 місяці.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності з цією статтею, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) на розрахунковий рахунок UA0014424; отримувач Миколаїв.ГУК/тг, смт.Березнег/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030; банк отримувача Казначейство України; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Направити ОСОБА_2 до центру соціальних послуг Березнегуватської селищної ради Миколаївської області з метою проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком на 3 (три) місяці.

Попередити ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України, за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Л. Лященко