ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 336/2437/22
Провадження № 33/807/639/22 Головуючий в 1-й інст. Карабак Л.Г.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в 2-й інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

На вказану постанову суду першої інстанції від 29 вересня 2022 року безпосередньо через канцелярію суду 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Клопотання про поновлення строку апелянт обґрунтовує тим, що в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину постанови. Лише 4 жовтня 2022 року захисником його було отримано копію постанови.

Вказує, що через військові дії на території Запорізької області, захисник та він були змушені перебувати за межами міста, що унеможливило подати апеляційну скаргу в строк, передбачений законом.

Проте такі доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не дають підстав для його задоволення з наступних підстав.

Поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного судового розгляду.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано судове рішення або копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

В противагу доводам апелянта, встановлено, що в судовому засіданні апелянт був присутній, що підтверджується постановою суду першої інстанції. Захисник копію постанови отримав ще 5 жовтня 2022 року, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с.34).

Постанова районного суду в Єдиний державний реєстр судових рішень була оприлюднена 3 жовтня 2022 року.

Отже у апелянта та його захисника був достатній час на подання скарги в межах строку апеляційного оскарження.

Щодо причини неможливості подання скарги через військові дії, апеляційний суд вказує наступне.

Посилання скаржника на введення воєнного стану на території України та перебування м. Запоріжжя в червоній зоні не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Апелянт до клопотання не надає будь-яких доказів того, що захисник та особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності з 10 жовтня 2022 року (тобто з моменту спливу строку на апеляційне оскарження) дійсно перебували за межами міста та не мали можливості подати апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку або за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Розглядаючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Так, Європейський суд з прав людини встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі «Пономарьов проти України» з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (п.п. 41-42).

Відповідно до вказаного, постанова судді районного суду набрала законної сили і підлягає виконанню.

Таким чином, намагання апелянта поновити строки на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, за підстав наведених у клопотанні після набрання законної сили суперечить принципу остаточності судового рішення.

З урахуванням наведеного суддя апеляційного суду доходить до висновку, що вказані доводи апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду об`єктивно не могли перешкодити оскаржити постанову судді місцевого суду у межах встановленого процесуального строку, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження наведеної постанови, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу із додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Рассуждай В.Я.

Дата документу Справа № 336/2437/22