Справа №586/27/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ситайло О. І.
Номер провадження 33/816/286/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за клопотанням про поновлення строку та апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коржа В.В. на постанову Середино-Будського районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зноб-Трубчевська Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 06 січня 2021 року, о 23 год. 20 хв. в с.Уралове Середино-Будського району по вул. Центральна біля буд. 22 керував автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник Корж В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 присутній не був, постанову суду не отримував, про наявність штрафу дізнався від державної виконавчої служби, за поданою заявою 01 серпня 2022 року звичайним листом отримав постанову суду від 01 квітня 2022 року, із якої дізнався про накладення адміністративного стягнення в розмірі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік.

Вказані обставини захисник просить визнати поважними та задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник Корж В.В. зазначає, що при прийнятті постанови, суддею було залишено без належного аналізу істотні обставини даної справи, які мають важливе правове значення.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на докази його вини, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення від 07 січня 2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07 січня 2021 року, довідки СРПП №1 (м.Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, відповідно до яких ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, оптичний DVD-R диск з наявними відеозаписами вчинення правопорушення, на якоих зафіксовано, як працівники поліції зупинили автомобіль ВАЗ-21К реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, з такими висновками судді суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 не визнавав себе винним та заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Сам по собі факт відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, особи яке не керувала транспортним засобом, не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сам по собі протокол, без інших належних та допустимих доказів, не є доказом на доведення вини останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, на які посилається суд у постанові, як на доказ винуватості останнього, теж не є належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за дачу неправдивих свідчень, тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з позицією Верховного Суду у Постанові від 27 червня 2019 року №560/751/1.

Що стосується наданого оптичного DVD-R диску як доказу, то відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, план фотографії, відео- та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільні телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

На переконання апелянта, з врахуванням судової практики, надані матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого, ознак цифрового підпису автора.

Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимим доказом, що залишилось поза увагою судді суду першої інстанції.

Крім того, як вказує апелянт, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону, є оригіналом такого електронного доказу, і взагалі, відеозапис не підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06 січня 2021 року о 23 год. 20 хв., а також наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, а тому, цей факт не підтверджений та категорично заперечується останнім. Дані про притягнення його до адміністративної відповідальності за інші порушення правил дорожнього руху, чи то за зупинку (стоянку) у невстановленому місці, керування транспортним засобом без відповідних документів, матеріали справи теж не містять.

Враховуючи, що наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає доведеність фактів керування транспортним засобом та перебування в стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що в даному видку відсутнє, можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, виключена.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Корж В.В. не з`явились, про час, день та місце апеляційного розгляду вказаної справи повідомлені належним чином.

Від захисника Корж В.В. надійшло клопотання про здійснення апеляційного розгляду даної справи за його відсутності, та за відсутності ОСОБА_1 .

А тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 і, враховуючи ті обставини, що на спростування доводів захисника Корж В.В. про те, що постанову судді від 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримав лише 01 серпня 2022 року по пошті, матеріали даної справи доказів не містять, апеляційний суддя вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Розглядаючи справу, суддя районного суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №145421 від 07 січня 2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07 січня 2021 року, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; довідками СРПП №1 (м.Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 12 січня 2021 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався та має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ГАІ МВС-УВС Шостка МРЕО від 19 вересня 1989 року; відеозаписами вчинення правопорушення.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, обставин, за яких можливо було б висновку про їх сумнівність, не встановлено, а тому, всупереч доводів апелянта, визнавати їх неналежними та недопустимими, апеляційний суд підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що матеріалами даної справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, то зазначені обставини в повному обсязі спростовуються матеріалом наявного у справі відеозапису, який було проглянуто апеляційним судом під час підготовки даної справи до апеляційного розгляду, а також було досліджено під час розгляду справи суддею в суді першої інстанції.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції зупинили автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого, як було встановлено ОСОБА_1 , за зовнішніми ознаками, перебував у стані сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від чого останній категорично відмовився, вів себе зухвало, сперечався з працівниками поліції, допускав нецензурні висловлювання.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, і зазначені особи з даного приводу склали свої пояснення, які були долучені до матеріалів справи.

При цьому доводи апеляційної скарги захисника про те, що пояснення зазначених свідків не можна приймати до уваги, вони є належними та допустимими доказами, оскільки зазначені свідки не допитувались в судовому засіданні і не були повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, апеляційний суд вважає безпідставними, враховуючи, що доказів на підтвердження того, що зазначені особи обмовили ОСОБА_1 , були зацікавлені у складанні відносно нього протоколу, говорили неправду, апелянтом надано не було, крім того, обставини, за яких останній відмовився у присутності вказаних свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

При цьому, посилання захисника на позицією Верховного Суду у Постанові від 27 червня 2019 року №560/751/1 також є безпідставними, враховуючи, що зазначена справи була розглянута в порядку КАСу, а розгляд даної справи було здійснено відповідно до КУпАП і жодних порушень, щодо зібрання, надання доказів на підтвердження тих чи інших обставин, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується посилань апелянта на те, що матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого, ознак цифрового підпису, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони також стосуються тих доказів, які збираються у справах, що вирішуються в порядку КАСу, а у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, що в даному випадку і відбувалось, і порушень з боку працівників поліції щодо ведення фіксації обстави, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також, відмова останнього пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків підтверджується належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції надав вірну правову оцінку, вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин,всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді міськрайонного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Корж В.В. - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Корж В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року.

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Корж В.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.