ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 952/170/22 Номер провадження 33/814/1279/22Головуючий у 1-й інстанції Яценко Є.І. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 27 березня 2022 року о 01:30 год. по вул. Центральній в с. Бердянка Красноградського району Харківської області, керував автомобілем «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (0.88 проміле). Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер».

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Прасолов І.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 .

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що жоден доказ, який долучений до матеріалів справи, не є належним та допустимим.

Вказував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та під тиском працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння.

Також вказував, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначав, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з порушенням норм ч.2 ст. 266 КУпАП, оскільки працівниками поліції не були застосовані технічні засоби фіксування такого огляду, жодних матеріалів відеозапису до справи не долучено та не залучено свідків, а тому такий огляд не може вважатися дійсним.

Звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_1 не можуть бути визнані судом як належний доказ, оскільки були написані під тиском працівників поліції.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року та закрити провадження у справі.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року.

Клопотання обгрунтовував тим, що оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , яку він отримав лише 13 червня 2022 року.

У зв`язку і з введенням воєнного стану на території України, ОСОБА_1 не зміг вчасно звернутися до апеляційного суду.

Вказував, що 23 червня 2022 року ним, як захисником Коробки К.М. було направлено на електронну адресу районного суду апеляційну скаргу, проте постановою Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2022 року його апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку тим, що апеляційна скарга містить лише світлокопії його підпису та зі скарги неможливо встановити чи подана вона саме адвокатом.

Зазначав, що про постанову Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2022 року він дізнався лише 26 липня 2022 року через систему ЄДРСР, після чого повторно подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вищевказані обставини є поважними причинами пропущення строку на апеляційне оскарження, тому він має бути поновленим.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Адвокатом Прасоловим І.В. 20 червня 2022 року подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, після чого 24 червня 2022 року ним подано апеляційну скаргу на адресу районного суду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Прасолова І.В. було повернуто у зв`язку тим, що апеляційна скарга містить лише світлокопії його підпису та зі скарги неможливо встановити чи подана вона саме адвокатом.

Разом з цим, роз`яснено захиснику ОСОБА_1 адвокату Прасолову І.В., що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

05 серпня 2022 року адвокатом Прасоловим І.В. повторно подана апеляційна скарга на вищевказану постанову, через засоби поштового зв`язку.

Матеріали справи також не містять отримання ОСОБА_1 та його адвокатом Прасоловим І.В. постанови Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії оскаржуваної постанови та постанови Полтавського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

ОСОБА_1 та його захисник Прасолов І.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи у судове засідання не з`явились.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 та адвоката Прасолова І.В., оцінивши подані докази та матеріали справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що що вина ОСОБА_1 в скоєнні інкримінуємого йому адміністративного правопорушення доказана протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 254787 від 27 березня 2022 року; результатом проходження огляду водія ОСОБА_1 за допомогою алкотестера «Драгер» від 27 березня 2022 року, згідно якого останній на момент обстеження перебував в стані алкогольного сп`яніння (0.88 проміле); поясненнями ОСОБА_1 від 27 березня 2022 року та поясненнями свідка ОСОБА_3 від 27 березня 2022 року.

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та доведеності долученими до протоколу доказами його вини у вчиненні даного правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 254787 від 27 березня 2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 27 березня 2022 року о 01:30 год. по вул. Центральній в с. Бердянка Красноградського району Харківської області, керував автомобілем «Москвич 412», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (0.88 проміле). Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер».

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим у протоколі не зазначені свідки, які були присутні під час огляду.

До матеріалів справи додано тільки пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який перебував разом з ним.

При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено матеріали відеозапису.

З вищенаведеного вбачається, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було залучено свідків та не проводилась відеозйомка, що суперечить приписам ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи вищевикладене, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому є недійсний, у зв`язку з чим не може бути прийнятий судом, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Щодо пояснень ОСОБА_1 у самому протоколі про адміністративне правопорушення слід зазначити наступне.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Наявні в матеріалах справи докази, на які суд першої інстанції посилався у своїй постанові, не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, відтак постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Прасолову Ігорю Вадимовичу діючому в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль