Справа № 164/510/22 Провадження №33/802/444/22 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 15 липня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27 квітня 2022 року, біля 08 год. 50 хвилин, на автомобільній дорозі (Р-14) в смт Маневичі по вул. Луцькій, Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем «Toyota Yaris», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не надано належної оцінки його доводам. Вказує, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він наполягав на проходженні такого огляду в медичному закладі, однак в цьому йому було відмовлено. Зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є заінтересованими особами, і їх показання не відповідають дійсності. Також вказує на те, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки після постановлення рішення він захворів. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримував та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови слід задовольнити, оскільки він пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 070401 від 27 квітня 2022 року (а.с.1), роздруківками приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0.36 та 0.35% проміле (а.с.2,3), відеозаписом з бодікамери працівника поліції, на якому зафіксовано освідування ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» (а.с.7), а також іншими матеріалами справи.

Пункт 1. 3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №070401 від 27 квітня 2022 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння ОСОБА_1 , також в цьому протоколі і графі пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності останній власноручно написав «вчора вживав, сьогодні не вживав алкогольні напої» (а.с.1).

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

З відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що працівником патрульної поліції, який здійснював оформлення адміністративних правопорушень, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він погодився.

За результатами тестування, яких було зроблено два, обидві проби виявилася позитивними та становили 0.36‰ та 0.35‰. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та не наполягав на проходженні такого огляду в закладі охорони здоров`я. (а.с.7).

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу звертався до медичного закладу, де здав біологічні зразки на наявність алкогольного сп`яніння, результат був негативний, то вони є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Таким чином, законодавець встановив період, в який здійснюється огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, а саме не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 27 квітня 2022 року о 08 годині 50 хвилин.

Згідно результатів токсикологічного дослідження №604, часом забору біологічних зразків є 12 година 00 хвилин 27 квітня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння більше ніж через 3 години після його зупинки працівниками поліції (а.с.15).

Крім того, допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_4 показав, що є військовослужбовцем і під час несення служби на блок посту в смт.Маневичі, декілька місяців тому, був присутній при огляді на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , ОСОБА_1 два рази продував алкотестер і два рази був позитивний результат. Після чого, ОСОБА_1 запропонувавши проїхати в медичний заклад і отримавши на це згоду поліцейських, сам відмовився від огляду в медичному закладі.

Поліцейський Кушнір М.М. під час судового розгляду показав, що прибув за викликом на блокпост, де було виявлено водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Він запропонував водієві пройти огляд на місці за допомогою алкотестера. Обидві проби були позитивними 0,35‰ та 0,36‰. Дві проби було проведено, так як водій не погодився із результатами першої проби. Після другого результату, який також виявився позитивним, ОСОБА_1 не виражав своєї незгоди зі таким результатом приладу. Також водій не наполягав на доставленні його в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння.

Отже, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сукупності із відеозаписом з місця події і чеком приладу Драгер повністю спростовують доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і про те, що його не було доставлено у медичний заклад для проведення огляду.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 в апеляційні скарзі про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Маневицького районного суду Волинської області від 15 липня 2022 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 15 липня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов