Справа № 948/624/22
Номер провадження 3/948/196/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

11.08.2022 року о 19 год 30 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згоден.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не заявив.

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення (а.с.2);

- рапортом поліцейського СПД №1 ВП №3 ГУНП у Полтавській області Кривобік В.Г., про те, що 11.08.2022 р. о 19 год 30 хв із служби 102 від ОСОБА_2 надійшло повідомлення, що співмешканець наніс тілесні ушкодження (а.с.3);

- довідкою від 07.09.2022 р. про результати розгляду звернення зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за №1059, що в події, яка мала місце 11.08.2022 р. вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, а тому на гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.4);

- повідомленням про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР через що дані матеріали, що зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) від 11.08.2022 р. за №1059, для їх розгляду Закону України «Про звернення громадян» або КУпАП (а..с.5);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона просить органи поліції провести перевірку по факту того, що 11.08.2022 р. близько 17 год 00 хв її співмешканець ОСОБА_1 вчинив стосовно неї насильство в сім`ї, під час якої висловлювався нецензурною лайкою, штовхав та погрожував фізичною розправою, а також хапав за одяг (а.с.7);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що 11.08.2022 р. він прийшов додому, де між ним та його співмешканкою виникла сварка під час якої він ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, також зазначив, що свою вину визнає повністю та просить суворо не карати (а.с.8).

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, з огляду на досліджені докази суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП за ознакою повторності не знайшла свого підтвердження при судовому розгляді.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На порушення цієї норми до протоколу не додана відповідна копія постанови суду про притягнення ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Оскільки у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 потрібно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі, а відтак його вина у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, суд визнає повне визнання вини.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, суд визнає вчинення правопорушення за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України воєнного стану.

Мотив накладення стягнення

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, майновий стан, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих провину обставин та доходить висновку, що йому слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець