ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року місто Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., за участю захисника Крупея М.С., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

02 вересня 2021 року о 17 год. 19 хв., за адресою: м. Львів вул. Пулюя, 40 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ЗАЗ DAEWOO Sens ТІ3110 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Захисник в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення заперечив. Вказав, що обставини, викладені у протоколі, не відображають справжніх обставин цієї справи. 02.09.2021 року приблизно о 17 год. 19 хв. на вулиці Пулюя, 40 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO Sens ТІ3110, номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП. На місце події прибули поліцейські, яким здалося, що з порожнини рота ОСОБА_1 чути запах алкоголю, а координацію його рухів є порушеною. ОСОБА_1 спочатку не відмовлявся від проходження огляду, про що свідчить відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів судової справи. ОСОБА_1 є особою похилого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а отже, у його віці можуть бути певні відхилення мовної функції та опорно-рухової системи. Зібрані працівниками поліції матеріали справи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час, вказаний у протоколі, у стані алкогольного сп`яніння. Згідно з долучених відеозаписів не встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. У матеріалах справи відсутнє направлення (скерування) ОСОБА_1 для медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури освідчення, передбаченої Інструкцією, зокрема п. 7 розділу 1, згідно з яким, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зважаючи на наведене, просив суд закрити провадження у справі. З цього приводу подав письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі, заперечив повністю. Зазначив, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. При проведенні огляду на стан сп`яніння поліцейським було порушено вимоги ст.266 КУпАП, оскільки жодного направлення на проведення огляду в медичному закладі виписано не було. Огляд на стан сп`яніння на місці стоянки автомобіля у присутності двох свідків працівниками поліції із використанням спеціальних технічних засобів не проводився. Зазначив, що був обурений рішенням працівників поліції зробити винним у ДТП саме ОСОБА_1 , через що він перенервував, почав відчувати себе погано, та хотів здійснити телефонний дзвінок до свого сімейного лікаря, проте працівники поліції не стали очікувати на це, а відразу почали пропонувати йому пройти процедуру огляду на стан сп`яніння на місці стоянки автомобіля у присутності двох свідків, не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , та прохання почекати приїзду лікаря.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 їхав по головній дорозі, а тому не був винуватцем ДТП. На його думку, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що був учасником ДТП, яке мало місце 02 вересня 2021 року на вул. Пулюя у м. Львові. У водія ОСОБА_1 були помітні явні ознаки алкогольного сп`яніння та був сильний запах алкоголю з порожнини рота.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, суд враховує таке.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП,при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР).

Згідно зі ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (надалі Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості та достатності, незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними дослідженим доказами по справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №273369 від 02 вересня 2021 року, до якого ОСОБА_1 зауважень не мав, від пояснень відмовився;

- долученим до протоколу відеозаписом, на якому зафіксовано факти відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у присутності двох свідків.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які відповідають викладеним у протоколі обставинам;

- показаннями свідка ОСОБА_3 , даними ним в судовому засіданні;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків; огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено в ході судового розгляду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

З дослідженого в ході судового розгляду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у зазначений у протоколі час та місці, знаходиться в ознаками алкогольного сп`яніння, що вбачається з поведінки та висловлювань ОСОБА_1 під час з`ясування обставин ДТП, зокрема порушення мови, порушення координації рухів. Поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, однак ОСОБА_1 відмовився. Поліцейським запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду. Останній проїхати до медичного закладу відмовився. Вказана подія мала місце у присутності двох свідків.

Оскільки ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу відмовився, у поліцейського був відсутній обов`язок складати направлення для медичного огляду на стан сп`яніння.

Вищенаведені докази у своїй сукупності, зокрема відеозапис з нагрудних камер поліцейських, спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що він не знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, та не відмовлявся від проходження огляду. Відтак, наведені пояснення відхиляються судом та розцінюються як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Водночас доводи захисника стосовно процесуальних порушень, допущених працівниками поліції,, під час складання протоколу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані вищенаведеними, дослідженими та перевіреними доказами.

Показання свідка ОСОБА_2 з дослідженими судом матеріалами справи не узгоджуються, спростовуються дослідженими письмовими доказами по справі, а відтак до уваги судом не беруться.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, доведена повністю.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зпозбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з особи яка притягається до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496 гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мигаль Г.П.