Справа № 703/2752/22 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156511 від 09 вересня 2022 року, 08.09.2022 року о 02 годині 20 хвилини водій ОСОБА_1 , по вул. К. Вишнивецького с. Костянтинівка, керував автомобілем RENO MAGANE, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах із ротової порожнини, порушення координації рухів та порушення мови вираження, тремтіння пальців рук, забарвлення шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представник адвокат Сененко К. в судове засідання не з`явились. Від представника адвоката Сененко К. надійшло заява про розгляд справи без її участі та письмові пояснення, в яких вона просить закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Сененко К. були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також враховуючи надану представником адвокатом Сененко К. заяви про розгляд справи без її участі, вважаю за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без їх участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.

В письмових поясненнях представник адвокат Сененко К. вважає, що притягнення ОСОБА_1 є не законним та не обґрунтованим з тих підстав, що 08.09.2022 року працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а саме в наркодиспансері м. Черкаси, на що останній погодився. Вважає, що вищевказаний протокол складений безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства та відображають неправдиві, спотворені дійсні обставини подій, що мали місце 08.09.2022 р. Зазначає, що транспортним засобом «RENO MEGANE» д.н.з. НОМЕР_3 рі 08.09.2022 р. о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 не керував. У матеріалах цієї справи не міститься жодного доказу, який підтверджував би зворотне, зокрема немає відомостей, ані щодо свідків, які б могли підтвердити обставини, вписані у протокол, у судовому засіданні, ані навіть їхніх письмових пояснень. Крім того, відсутні будь-які фото-, відеоматеріали, якими б підтверджувався факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених у протоколі та підтверджувався факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем.

З урахуванням диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», в контексті обставин цієї судової справи ОСОБА_1 не являється водієм, а тому висловлені співробітником поліції вимоги пройти ним огляд на стан сп`яніння є безпідставними та незаконними. Знаходження особи біля транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Щодо долученого відеозапису з бодікамери, який долучено до справи, зазначає, що єдину інформацію, яку відображає вказаний відеозапис, це інформація про те, що ОСОБА_1 стоїть на вулиці та повідомляє працівника поліції про те, що не керував транспортним засобом, а був пасажиром. При цьому відеозапис містить декілька файлів та не є безперервним. Будь якого змісту, яким хоча б непрямо можна було підтвердити обставини, викладені у Протоколі, вказаний відеозапис не відображає. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначений відеозапис не відображає жодних обставин, викладених у Протоколі, а також не містить факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому він є неналежним доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 276494 складено з порушеннями "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 N 1376, а саме містить виправлення в часі вчинення правопорушення та в часі складання протоколу, що є недопустимим, а в разі таких порушень протокол вважається зіпсованим. Згідно п. 7 Розділу II "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 N 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з аналізу норм діючого законодавства, наведених вище, дії поліцейського, які повністю регламентуються вказаними нормами закону, повинні відповідати цим нормам, тобто поліцейський у своїх діях зобов`язаний суворо і послідовно дотримуватись встановленому законом порядку і не має права виходити за його межі та/або порушувати його.

З огляду на викладене вище, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, відео запис з місця події, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме:

п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, відео файли не містять інформації, що ОСОБА_1 його права відповідно до ст.ст.10,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в т.ч. його право на захист та отримання правової допомоги, запрошення свідків та відбирання у них пояснень, які вказані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, КУаАП відбулося за відсутності захисника.

З наданих доказів до матеріалів справи, вбачається, що поліцейськими не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване п.3 (с) ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника-одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автоматичне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява 61406/00, п.53 та від 21жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України».

Таким діями поліцейські порушили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 18 лютого 2020 року у справі 524/9827/16-а.

Таким чином, докази отримані поліцейськими на підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з порушенням права особи на захист, є недопустимими.

Відповідно до ст.31 Закону України від 02.07.2015 року, №580-VІІІ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, засобів фото кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. №100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) працівниками патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №760/3696/16-а (ЄДРСРУ №72089270), постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17,адміністративне правопорушення № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ №82707106).

Однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі №524/832/17, адміністративне правопорушення № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ №83104486).

Дослідивши диск з відео фіксацією, встановлено, що відео фіксація не велась безперервно, відеореєстратор періодично вимикали, таким чином встановити чи був ОСОБА_1 повідомлений про проведення зйомки на боді-камеру встановити неможливо.

Наданий до суду відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а саме не містить інформації, щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсутність такого відео запису підтверджують і працівники поліції на 12 годині наданого до матеріалів справи відео файлу NOR_X100092_000000_0712_0593.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 276494 від 08.09.2022 року відносно ОСОБА_1 , складено з порушеннями "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 N 1376, а саме містить виправлення в часі вчинення правопорушення та в часі складання протоколу, що є недопустимим, а в разі таких порушень протокол вважається зіпсованим.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №633207 від 08.09.2022 року, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП, з фабули якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі 08.09.2022 року о 02 години 10 хвилин, а в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 276494 від 08.09.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, який містить виправлення в часі вчинення правопорушення та в часі складання протоколу, вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем 08.09.2022 року о 02.20 хв., тобто розбіжність в часі 10 хвилин.

Згідно п. 7 Розділу II "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 N 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, та відео запис, як доказ є недопустимим, порушено право на захист, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35,40-1, ч.1 ст.130, ст.247, ст.ст.279,283-285 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2022 року.

Суддя: Ю.В. Крива