Провадження №3/521/9377/22

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 23 листопада 1999 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №220938 від 01 вересня 2022 року, вбачається, що 01 вересня 2022 року об 22 годинні 20 хвилин в м. Одесі по вулиці Хімічній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер» та огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свою вину визнав повністю та просив не застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях особи, відносно якої складено протокол, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однією з підстав притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях особи, відносно якої складено протокол, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з того, що останній притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і ця обставина знайшла своє повне підтвердження.

Суд оцінює докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, та вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення особою вказаного адміністративного правопорушення.

Вина особи у скоєнні вищевказаного правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з місця події, а також іншими матеріалами справи.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника суд враховує: характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень Правил дорожнього руху України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу правопорушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого проступку, а також обставину, що пом`якшує відповідальність: те, що він вперше скоїв правопорушення, з метою виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, попередження здійснення ним нових правопорушень, а тому накладає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,0 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 266, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,0 гривень (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий Гуревський В.К.