ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

при секретарі судового засідання Процюк Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071347, складеного 24.12.2021 року о 14.25 год. інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, 24 грудня 2021 року, о 13 год. 55 хв. в м. Володимир-Волинський, по вул. Поштовій, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер».

ОСОБА_1 , в суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 24.12.2021 року він, разом із своїм товаришем ОСОБА_2 , на належному йому ( ОСОБА_1 ) автомобілі марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали на вул. Поштову в м. Володимирі, де перебуваючи в автомобілі, чекали на людину. При цьому, жодного автомобіля поліції він поблизу не бачив. В якийсь момент йому стало погано зі здоров`ям і, він прийняв ліки. Приблизно через 30 хвилин після того, як вони приїхали на вул. Поштову, до його автомобіля підійшли працівники поліції, які сказали, що з салону автомобіля чутно запах алкоголю, у зв`язку з чим запропонували йому пройти на місце огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Будучи впевненим, що прилад нічого не покаже, оскільки він не вживав алкогольних напоїв, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, результат огляду виявився позитивним 0,6 промілє. Він заперечив результати огляду, сказавши поліцейському, що не вживав алкогольних напоїв, а лише незадовго до цього прийняв ліки. Після цього поліцейський склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, який він підписав. В той же час, посвідчення водія у нього не вилучили, від керування транспортним засобом не відсторонили. Приблизно через годину він поїхав у лікарню для того, щоб здати кров на аналіз, але йому було відмовлено, оскільки потрібне направлення. Лише через 6 годин він спромігся здати аналіз крові, який показав 0,0 промілє алкоголю в крові. Зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП він не визнає з тих підстав, що він не вживав алкогольні напої та не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка, суд дійшов таких висновків.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За нормуванням ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення особою правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Так, на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до протоколу долучені Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тест на алкоголь №4732 від 24.12.2021, рапорт помічника чергового Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Захарчука В.Р. від 24.12.2021, а також DVD-диски з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, встановленого в поліцейському автомобілі.

Оцінюючи вказані докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає необхідним зазначити таке.

У рапорті чергового від 24.13.2021 року зазначено, що 24.12.2021 року о 13.51 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що поблизу ресторану «Маяк» особа у стані алкогольного сп`яніння має лише намір розпочати рух на транспортному засобі Мерседес, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На відеозаписі з відеореєстартора поліцейського автомобіля, дослідженому в судовому засіданні, видно як 24.12.2021 о 13.53 год автомобіль марки «Мерседес» чорного кольору, здійснює маневр розвороту та становиться на стоянку. Після цього рух вказаного автомобіля не зафіксовано.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що лише о 14.56 годині, тобто через годину, до вказаного автомобіля, за кермом якого сидить ОСОБА_1 , підходять працівники поліції і вимагають від нього пройти огляд на стан сп`яніння. Події, відображені на відеозаписах, повністю відповідають поясненням як самого ОСОБА_1 , так і поясненням допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , який перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 та, який підтвердив, що працівники поліції підійшли до автомобіля приблизно через годину після того, як вони під`їхали на стоянку та зупинились.

Зафіксований на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських час також не збігається з часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказані обставини не можливо встановити, що саме о 13.53 год, під час керування автомобілем, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З приводу результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, які оформлені Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з відеозапису та самого Акту, після проведення працівником поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, останній фактично виявив незгоду з його результатами, заявивши поліцейським про те, що не вживав алкогольні напої, а лише прийняв ліки, та зробивши про це відповідний запис в Акті.

За таких обставин працівники поліції повинні були виконати вимоги ч.3 ст.266 КУпАП та направити ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але цього зроблено не було.

Отже, у зв`язку з порушенням порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, такий огляд та його результати є недійсними.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , вивчивши та оцінивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що будь-яких фактичних даних про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, немає. А відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 130 ч.1, ч.1 ст.247, 251, 266 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М.Лутай