Провадження № 3/369/5056/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.09.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

14 листопада 2021 року об 11:25 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Kia Sorento», днз НОМЕР_1 , по вул. Зелена в м. Вишневе Бучанського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку під відеозапис на нагрудну камеру працівника поліції за допомогою приладу «Drager Alcotest-6820», за результатами якого станом на 11:50 год. 14 листопада 2021 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 1.15 проміле етилового спирту.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судові засідання призначені на 17 січня, 21 лютого та 23 травня 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, до суду повернулися конверти з відміткою АТ «Укрпошта» про відсутність адресата за вказаною адресою.

У зв`язку з чим, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2022 року справу № 369/16868/21, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області для доопрацювання.

23 серпня 2022 року справу 369/16868/21, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області судді Козак І. А. для продовження її розгляду по суті.

Розгляд справи було призначено на 12 вересня 2022 року 12:30 год., про яке повідомлено водія ОСОБА_1 шляхом направлення судової повістки та здійсненого оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Проте, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 (справа №911/3142/19) направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 (справа №913/879/17), від 21.05.2020 (справа №10/249-10/19), від 15.06.2020 (справа №24/260-23/52-б).

З огляду на неявку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи її неодноразове повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП, з огляду на розумні строки судового розгляду, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotes-6820», за результатами якого станом на 11:50 год. 14 листопада 2021 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 1.15 проміле етилового спирту. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 314112 від 14 листопада 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при огляді водія на стан сп`яніння, актом огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії БАВ № 624529 від 14 листопада 2021 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest-6820», (прилад № ARLJ 0464, принтер № ARLJ 0565), рапортом інспектора СРПП ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП у Київській області.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 314112 від 14 листопада 2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копія постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії БАВ № 624529 від 14 листопада 2021 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, інформація, що міститься на DVD диску, а саме відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, роздруківка з технічного пристрою «Drager Alcotest-6820», (прилад № ARLJ 0464, принтер № ARLJ 0565), рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, суд дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї статті з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано. Будь-яких клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

При призначенні стягнення правопорушнику суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 314112 від 14 листопада 2021 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак