Справа №592/2216/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.
Номер провадження 33/816/193/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/2216/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2022, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, оскільки він бажав пройти огляд у закладі охорони здоров`я, у справі відсутні будь-які докази вживання саме алкогольних напоїв після зупинки т/з до проведення уповноваженою особою медичного огляду, суддя ухвалив рішення на підставі суб`єктивної думки поліцейського при відсутності експертного дослідження, в пляшці містилося безалкогольне пиво, спиртного не вживав.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2022 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і на нього накладений штраф в сумі 34000,00 грн з позбавленням права керування т/з на строк три роки. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови, 02.02.2022 в 00:04 в м. Суми вул. Івана Виговського, 32 ОСОБА_3 керував т/з FORD FUSION, д. н. з. НОМЕР_1 , у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 відмовився в присутності двох свідків, захотів прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого одразу відкрив пляшку пива (мінське жигулівське 0,5 л) та почав його вживати до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061486 від 02.02.2022, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 після зупинки т/з на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкогольний напій, що повністю відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_3 у присутності свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER 6820» на місці зупинки т/з, а тому огляд на стан сп`яніння не проводився (а. с. 2);

- направленням на огляд водія т/з із метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння не проводився (а. с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , згідно яких ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, однак виявив бажання прослідувати для освідування в закладі охорони здоров`я, але після чого відразу відкрив пляшку пива (Мінське Жигулівське) та почав його розпивати;

- відеозаписом подій, згідно якого після зупинки т/з FORD FUSION, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , поліцейський запитав у останнього про вживання спиртних напої, на що він заперечив. В подальшому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alkotest, на що ОСОБА_3 відмовився. Водію одразу було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він спочатку погодився, але одразу всупереч вимогам і попередженню поліцейського ОСОБА_3 відкрив пляшку та почав вживати алкогольний напій пиво «мінське жигулівське 0,5 л».

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки викликались в судове засідання суду апеляційної інстанції та будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і пп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не є єдиним або ж вирішальним доказом для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він бажав пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки водій ОСОБА_3 після зупинки т/з на вимогу поліцейського, будучи попередженим, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вжив алкогольний напій, що повність охоплюється диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП (п. 2.10 «є» ПДР).

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності в справі факту вживання ним саме алкогольного напою, оскільки вони спростовуються наявним відеозаписом подій, згідно якого водій ОСОБА_3 на місці зупинки т/з, ігноруючи попередження поліцейського, дістав зі свого автомобіля пляшку пива та почав його вживати. Пиво «Мінське Жигулівське 0,5 л». При цьому ОСОБА_3 пояснив, що т/з він закрив і не збирається далі ним керувати.

З аналогічних підстав не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про вживання безалкогольного пива, оскільки вони є голослівними і нічим не підтверджуються.

Те твердження ОСОБА_3 , що він взагалі не вживає спиртні напої через медичні показанням, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому їх також необхідно визнати безпідставними.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає, крім іншого, у разі вживання особою, яка керувала т/з, за її участю алкоголю після того, як т/з був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, оскільки відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського була законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на законі та суперечать дослідженим доказам.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2022 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов