Справа № 127/5961/22
Провадження № 33/801/569/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 472 Митного Кодексу України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 21 032,32 грн з конфіскацією в дохід держави автомобіля марки ОРЕL, модель МОVАNО, 2000 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 21 032,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької митниці Державної митної служби України витрати, пов`язані зі зберіганням автомобіля у розмірі 32 889,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 03.11.2021 декларант ФОП ОСОБА_1 , який діяв на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 30.10.2021 № АVD-52021 укладеного з громадянкою ОСОБА_3 , підготував та подав до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Дністер» Вінницької митниці електронну митну декларацію типу «ІМ 40 АА», яка була прийнята митним органом та зареєстрована за номером UА401070/2021/001754.

У графі 31 ЕМД заявлено товар: «Легковий автомобіль: марка ОРЕL, модель МОVАNО, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2499 см3, ЕВРО - 2, колір - білий; номер двигуна не визначений, коробка передач механічна, тип кузова фургон, загальна кількість місць 9, призначення - для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, що був у використанні, календарний рік виготовлення 2000, модельний рік виготовлення 1999, дата першої реєстрації - 09.10.2000, країна виробництва - DЕ; торгівельна марка ОРЕL, виробник Ореl AG». У графі 33 ЕМД заявлено код товару згідно УКТЗЕД .

До ЕМД декларантом подані наступні документи: рахунок-фактура від 29.10.2021 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.10.2000 НОМЕР_2 , сертифікат відповідності від 02.11.2021 UА.009.150512-21, фото транспортного засобу. Відповідно до інформації, заявленої в ЕМД №UА401070/2021/001754 одержувачем товару зазначено гр. ОСОБА_3 .

04.11.2021 під час митного огляду заявленого в ЕМД товару встановлено, що в салоні автомобіля відсутні ознаки комфорту та оздоблення внутрішнього простору, а також інші пристосування (аксесуари) у внутрішньому просторі всього салону транспортного засобу, які властиві пасажирським салонам транспортних засобів, відсутнє килимове покриття, вентиляція, попільнички, ремені безпеки. Вікно в лівій боковій панелі та вікно в правих зсувних дверях вмонтовані не заводським шляхом. Всередині транспортного засобу, крім місця водія та двох пасажирів, встановлені 2 ряди по 3 місця сидінь не заводським способом, отвори для кріплення сидінь та закладні деталі для кріплення ременів безпеки відсутні. Між першим та другим рядом сидінь наявні кріплення для стаціонарної перегородки. Згідно VIN-коду, даних НistоrіаРоjаzd.gоv.рl та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.09.2017 № НОМЕР_3 транспортний засіб є вантажним автомобілем типу «фургон» передбачений для 3 пасажирських місць та з наявною перегородкою між пасажирським та вантажним салоном. Під час візуального огляду ідентифікаційний номер транспортного засобу повністю неможливо визначити у зв`язку з його пошкодженням.

05.11.2021 митним постом «Дністер» направлено запит №28-03/377 до спеціалізованого підрозділу управління митних платежів, контролю митної вартості та митного - тарифного регулювання ЗЕД Вінницької митницею щодо винесення рішення про класифікацію товару.

05.11.2021 за №КТ-UА-2021 Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митного - тарифного регулювання ЗЕД Вінницької митниці винесено класифікаційне рішення та встановлено код товару згідно УКТЗЕД «Автомобіль вантажний, що був у використанні: марка - ОРЕL, модель МОVАNО, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2499 см3, потужність двигуна 59 кВт, колір білий, колісна формула 4х2, номер двигуна не визначений, загальна кількість місць згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.09.2017 № НОМЕР_4 (фактично 9), календарний рік виготовлення 2000, модельний рік виготовлення 1999, дата першої реєстрації - 09.10.2000. В салоні автомобіля позаду сидіння водія відсутні ознаки комфорту та оздоблення внутрішнього простору, а також інші пристосування (аксесуари) у внутрішньому просторі транспортного засобу, які властиві пасажирським салонам транспортних засобів: відсутнє килимове покриття, вентиляція, попільнички, ремені безпеки. Вікно в лівій боковій панелі та вікно в правих зсувних дверях вмонтовані не заводським шляхом. В салоні встановлені кустарним способом 2 ряди сидінь по три місця для пасажирів, конструктивні отвори для кріплень сидінь та ременів безпеки відсутні. Між кабіною водія та другим рядом сидінь наявні сліди кріплення демонтованої стаціонарної перегородки. Згідно VIN-коду, даних НistоrіаРоjаzd.gоv.рl та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.09.2017 № НОМЕР_3 транспортний засіб є вантажним автомобілем типу «фургон», що має 3 передбачених конструкцією пасажирських місць та обладнаний заводською перегородкою між пасажирським салоном та вантажним відсіком».

Відтак ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 472 МК України, про що складено протокол про порушення митних правил №0526/40100/21 від 03 листопада 2021 року.

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду, а провадження щодо нього закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що він не є власником транспортного засобу, а лише уповноваженою особою, тому вважає що не є тим суб`єктом, який вчинив митне правопорушення.

Посилається також на ст. 29 КпАП України, за нормами якої конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Крім того вказує, що судом порушено процесуальні строки розгляду справи, оскільки вперше призначено через кілька місяців після складення протоколу про адміністративне правопорушення, що призвело до збільшення витрат пов`язаних зі зберіганням транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник адвокат Філіповська В.В. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що серед переданих йому ОСОБА_3 документів був сертифікат відповідності українською мовою, в якому було вказано, що автомобіль є легковим, призначеним для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння 9. На те, що в польському техпаспорті автомобіль зазначений як вантажний, фургон, з кількістю місць для сидіння 3 він не звернув до уваги, так як не знає польської мови і не є експертом.

Представник Вінницької митниці Держмитслужби України Вихристюк В.Д. проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила залишити в силі постанову суду першої інстанції як законну і обґрунтовану.

Заслухавши захисника і представника митного органу, переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із статтею 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4)висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд першої інстанції визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, належним чином мотивував своє рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України доводиться матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією типу ІМ40АА №UА401070/2021/001754, польським свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , рішенням Вінницької митниці про визначення коду товару від 05.11.2021 №KT-UA-2021, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою.

Відповідно до статті 472 МК України порушенням митних правил визнається недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України характеризується як умислом, так і необережністю.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, за твердженням митного органу, дії особи полягали у незаявленні за встановленою формою, точних та достовірних відомостей про товар, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Так, підставою для складення протоколу про порушення митних правил стала митна декларація подана ОСОБА_1 та факт виявлення недостовірно задекларованого товару.

Згідно статті 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податком Кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з п. 8 частини 1 статті 4 МК України декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до частини 1 статті 265 МК України декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Частиною 6 статті 265 МК України встановлено, що декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

В обов`язки декларанта відповідно до положень п. 5 ч. 8 ст. 257, ч. ч. 1, 2 ст. 266 МК України входить здійснення декларування товарів із внесенням до декларації відомостей про товари, в тому числі, їх найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно із ч. 4 ст. 266 МК України в разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

ОСОБА_1 як уповноважена особа на декларування транспортного засобу від імені декларанта, вказав вид транспортного засобу як легкового, хоча в польських реєстраційних документах він вказаний як вантажний автомобіль (а.с. 21). Таких відомостей було достатньо для правильного визначення як найменування транспортного засобу, так і його коду за УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини 1 статті 29 КпАП України конфіскація предмета, який став знаряддям або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Разом з тим, положеннями частини 3 статті 465 МК України визначено, що конфіскація товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил, застосовується незалежно від того, чи є ці товари власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Не задекларований ОСОБА_1 транспортний засіб є безпосереднім предметом правопорушення, а тому суд першої інстанції правомірно конфіскував їх в дохід держави, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України.

Не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що розгляд справи вперше було призначено через два місці після складення протоколу, а стягнення накладено після закінчення строків притягнення до відповідальності.

Так, відповідно до матеріалів справи, протокол про порушення митних правил №0526/40100/21 складено 11 листопада 2021 року, тоді як матеріали адміністративної справи надійшли до суду першої інстанції 12 березня 2022 року, тобто більш ніж через чотири місяці (а.с. 42, 43). Судове засідання у справі призначено на 28 березня 2022 року, проте за клопотанням самого ОСОБА_1 було відкладено на 28 квітня 2022 року. У зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності розгляд справ відкладено на 23 травня 2022 року. Проте і цього дня розгляд справи відклався за клопотанням ОСОБА_1 на 20 червня 2022 року, коли було винесено оскаржувану постанову.

Крім того, відповідно до статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митним органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Обираючи вид стягнення, суд першої інстанції в межах санкції статті врахував характер вчиненого правопорушення та обставини, за яких було вчинено правопорушення.

Відповідно до санкції статті 472 МК України вчинення правопорушення, передбаченого диспозицією цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник