Справа № 156/658/22
Провадження № 3/156/402/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 6 Волинського прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Лисянка Лисянського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, молодшого сержанта, прирядженого до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - не прибув,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

24.10.2022 року до Іваничівського районного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 288341 від 20.10.2022 року, з якого вбачається, що 20.10.2022 року близько 18 год 30 хв. в умовах особливого періоду ОСОБА_1 , виконуючи наказ на охорону державного кордону України на напрямку 830 прикордонного знаку, порушив правила несення прикордонної служби, що виразилось у наявності особистого засобу мобільного зв`язку - мобільного телефону, чим порушив вимоги підпункту 14 пункту 11 глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не прибув. У матеріалах адміністративної справи міститься заява ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи без його участі, свою вину визнає повністю та згідний з будь-яким рішенням суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі статею 172-18 КУпАП розглядаються протягом доби (ч. 2 ст. 277 КУпАП).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-18 КУпАП не є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу 20.10.2022 року і що розгляд справи відбудеться в Іваничівському районному суді Волинської області, проте не вжив жодних заходів для явки до суду, не подав клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі такого.

ІІI. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 172-18 КУпАП передбачає, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

ІV. Висновки судді

Враховуючи, що диспозиція ст.172-18 КУпАП є бланкетною, для встановлення об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення необхідно звертатись до актів законодавства та інших підвідомчих нормативно-правовоих актів, які регулюють порядок несення прикордонної служби, і визначати, які, зокрема правила порушено і в чому конкретно. Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 288341 від 20.10.2022 року, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 14 пункту 11 глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015, згідно з яким прикордонним нарядам забороняється учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 288341 від 20.10.2022 року, письмовими поясненнями правопорушника, витягом із книги штатно-посадового обліку особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », витягом з розділу 2 в книзі прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період з 15:00 год 20.10.2022 року по 21:00 год 21.10.2022 року.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення є правильною.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії особи, котра склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази, суддя приходить до переконання в доведенні вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненого в умовах особливого періоду.

V. Накладення стягнення

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставиню, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який за час проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе позитивно: поставлені завдання виконує вчасно; в колективі до конфліктних ситуацій не схильний; до виконання своїх обов`язків, вимог Конституції, законів, статутів Збройних сил України, військової присяги в більшості випадків ставиться відповідально; до старших та начальників проявляє повагу, на зауваження та критику реагує не завжди адекватно; викликає повагу до себе, поводить себе коректно майже зі всіма військовослужбовцями, проте здатний до обману для досягнення власних інтересів, а також суд враховує майновий стан порушника, ступінь його вини, те, що протягом року вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнав повністю та щиро розкаявся, тому вважає за необхідне накласти стягнення у виді мінімального розміру штрафу, що передбачений санкцією статті за якою притягується.

VІ. Судові витрати

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 221, 251, 252, 268, 283, 284, ч. 2 ст.172-18 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 4 930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя І. Є. Малюшевська