Справа № 308/7142/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
28.09.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Немеша І. В.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно з постановою, 17.05.2021, о 10 год 35 хв, у м. Ужгороді, на перехресті вул. Берчені - Підгірна, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 , недотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з т/з марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 13.1 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Немеш І. В., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Стверджує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не брала, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена не була, про оскаржувану постанову від 02.07.2021 дізналася 11.08.2021. При цьому вважає висновки суду необґрунтованими, постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, оскільки на місці ДТП відсутній знак про заборону із зазначеної лінії рухатись у вказаному напрямку, тому ОСОБА_1 не порушувала правил дорожнього руху та не вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Стверджує, що суд, розглянувши справу про адміністративне правопорушення без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника, порушив право ОСОБА_1 на захист. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, адвоката Немеша І. В., які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак до суду вказані особи не з`явились, хоча обізнані з тим, що в суді розглядається подана адвокатом Немешем І. В. апеляційна скарга. Разом з тим, 28.09.2022, до апеляційного суду надійшла заява адвоката Немеша І. В., у якій він вчергове просить відкласти судовий розгляд на інший день, обґрунтовуючи це тим, що його підзахисна ОСОБА_1 відсутня у м. Ужгород, і бажає брати участь у розгляді справи. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Немеша І.В. апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема: 24.11.2021 (а. с. 30), 16.06.2022 (а. с. 32), 15.08.2022 (а. с. 33), 05.09.2022 (а. с. 37), за письмовими заявами адвоката Немеша І.В. в яких вказувалось на поважність причин неявки ОСОБА_1 на розгляд справи до апеляційного суду, при цьому доказів про поважність причин неявки ОСОБА_1 до суду адвокатом Немешем І. В. надано не було. З матеріалів справи також вбачається, що адвокат Немеш І.В. також жодного разу не з`явився на розгляд справи до апеляційного суду, про причини його неявки на розгляд справи 16.06.2022, 15.08.2022, 05.09.2022 та 28.09.2022 апеляційний суд не повідомляв. Тому, при вирішенні питання щодо проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, адвоката Немеша І. В., суд апеляційної інстанції враховує і практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження, що справа має бути розглянута з дотриманням приписів законодавства щодо розумних строків її розгляду. Тому, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд визнає слушними доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з огляду на таке.
З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи у місцевому суді відбувся 02.06.2021 за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника, адвоката Немеша І. В. При цьому, у матеріалах справи наявні відомості про те, що місцевий суд належним чином повідомив захисника ОСОБА_1 , - адвоката Немеша І. В. про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення від 23.06.2021. Як убачається з матеріалів справи, у день судового засідання, а саме 02.07.2021, адвокат Немеш І. В. подав на адресу місцевого суду заяву про чергове відкладення розгляду справи. Враховуючи те, що на попереднє судове засідання, призначене на 22.06.2021 ОСОБА_1 та адвокат Немеш І. В. не з`явились, і те, що адвокатом також була подана заява про відкладення судового засідання на інший день, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для повторного відкладення розгляду справи, - правильним та обґрунтованим. Водночас, апеляційний суд, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення бере до уваги те, що копія оскаржуваної постанови була надіслана ОСОБА_1 07.07.2021, однак відомостей про отримання нею поштового відправлення, зокрема копії оскаржуваної постанови, у матеріалах справи немає. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 , своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292550, 17.05.2021, о 10 год 35 хв, у м. Ужгороді, на перехресті вул. Берчені - Підгірна, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 , недотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з т/з марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 13.1 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. З протоколу також убачається, що потерпілою у ДТП є ОСОБА_2 . Своїми підписами ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена, копію процесуального документу отримала.
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердила обставини, які мали місце 17.05.2021, о 10 год 35 хв, в м. Ужгороді, на перехресті вул. Берчені Підгірна. Зі змісту пояснень убачається, що винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , себе не вважає, навпаки, на переконання ОСОБА_1 , винуватицею ДТП є водійка транспортного засобу марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 2).
З рапорту поліцейського Панкулича В. убачається, поліцейські отримали виклик про те, на перехресті вул. Берчені Підгірна трапилась дорожньо-транспортна пригода. На місці події заявниця ОСОБА_2 повідомила, що, керуючи транспортним засобом марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 , при здійсненні повороту праворуч на вулицю Підгірна, автомобіль, що їхав ліворуч, «зачепив» її транспортний засіб, з місця події поїхав у невідомому напрямку. Після перегляду камер відеонагляду було встановлено марку автомобіля - «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 , іншого учасника ДТП, за кермом якого перебувала ОСОБА_1 (а. с. 40).
З пояснень ОСОБА_2 убачається, що викладені у рапорті поліцейського обставини мали місце 17.05.2021, о 10 год 35 хв, в м. Ужгороді, на перехресті вул. Берчені Підгірна (а. с. 4).
Зазначені у протоколі обставини також підтверджуються приєднаною до матеріалів справи схемою місця ДТП від 17.05.2021 ( а. с. 6).
У вищевказаній схемі відображено місце ДТП, а також пошкодження, які отримали обидва транспортні засоби. Так, у автомобіля марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 , унаслідок ДТП пошкоджено лакофарбоване покриття передньої лівої частини автомобіля, у автомобіля марки «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 наявні потертості ЛФП на задній правій дверці. Зі схеми місця ДТП також убачається, що така складена поліцейським інспектором Мельниковичем В.В. дані про пошкодження транспортних засобів підтверджено учасниками ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 6).
Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.
Апеляційний суд, дослідивши вищевказані докази, вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.
При цьому, під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що працівники патрульної поліції Янцо О. В., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були упереджені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, при відібранні пояснень від учасників ДТП та при складанні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди за ознаками передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, що у поліцейських були підстави для фальсифікації протоколу чи інших процесуальних документів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів потерпілої ОСОБА_2 - відсутні, оскільки вона була ознайомлена зі своїми обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, її покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вищевказаних осіб: поліцейських та потерпілої у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292550 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 13.1. ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують, що ДТП відбулась саме внаслідок порушення водійкою ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 13.1 ПДР України. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала потерпіла ОСОБА_2 . Апеляційний суд вважає обґрунтованими та правильними висновки суду першої інстанції про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є недотримання водійкою ОСОБА_1 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість її у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів.
Доводи адвоката Немеша І. В. про те, що суд розглянув справу поверхово, не з`ясувавши фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не дослідив те, що факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України не встановлений, та оскільки на місці дорожньо-транспортної пригоди відсутній знак про заборону із зазначеної лінії рухатись у вказаному напрямку, - апеляційний суд відхиляє, при цьому зазначає, що вказані твердження не спростовують винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог, передбачених п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Тобто, докази, які містяться у матеріалах справи свідчать про те, що саме водійка ОСОБА_1 не дотрималась безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу в результаті чого, рухаючись у напрямку вулиці Берчені допустила зіткнення із транспортним засобом марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водійки ОСОБА_2 , яка виконувала поворот праворуч. Зазначені апелянтом доводи спростовуються вищенаведеними доказами, які містяться у матеріалах справи. Так, зі схемою місця ДТП ОСОБА_1 ознайомилась, своїм підписом засвідчила, що жодних заперечень та зауважень відносно викладених у схемі обставин не має, між тим, у своїх письмових поясненнях не заперечила той факт, що допустила зіткнення зі вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення транспортним засобом, за кермом якого перебувала ОСОБА_2 . Разом з цим, доказів, які можуть слугувати підставою для сумнівів, що саме інші обставини чи дії водійки транспортного засобу марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_2 стали причиною зіткнення автомобілів, апелянтом не надано до апеляційної скарги.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , та даючи оцінку фактичним даним, наявним у матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Твердження адвоката Немеша І. В. стосовно того, що місцевий суд, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , позбавив її права на захист, - апеляційним судом визнаються такими, що жодним чином не впливають на правильність висновків місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Факт розгляду справи судом першої інстанції без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційним судом взято до уваги як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. При цьому, вказана обставина не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, яка вважається обґрунтованою та законною.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винуватою у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та адвокат Немеш В. І., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Немешу І. В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Немеш І. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН