ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/752/22 Справа № 203/1647/22 Суддя у 1-й інстанції - Шрамко Л. Л. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Алістратової О.І. та представника Дніпровської митниці Красіна І.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Алістратової О.І. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чернігів, яка є директором ТОВ НВП «Променергомаш», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 2 310 502 (два мільйони триста десять тисяч п`ятсот дві гривні 27 копійок), з конфіскацією цих товарів, а саме повітряних кульок різнокольорових з латексу у асортименті.

При обставинах, встановлених місцевим судом, упродовж грудня 2018 червня 2019 років в зоні діяльності Одеської митниці ДФС з Турецької Республіки, відповідно до контракту від 24.01.2018 № 18 та специфікацій до нього від 15.11.2018 № 3, від 01.02.2019 № 4 та від 24.05.2019 № 5 підписаних директором ОСОБА_1 , згідно товаросупровідних документів: коносаментів від 14.12.2018 № MCL.18-S-E-0005755, CMR від 29.12.2018 № 422967, від 30.03.2019 № -1 та від 15.06.2019 № -1, інвойсів від 11.12.2018 № 858354, від 28.03.2019 № KLS194 та від 14.06.2019 № KLS379, вантажними автомобілями р/н AE1490IK, AT9498BM/06FK8172 та AT4074CA/34BD7617 на адресу ТОВ НВП «Променергомаш» (, 49100, м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, буд. 7, кв. 64) було переміщено товар «повітряні кульки різнокольорові з латексу у асортименті» загальною вагою брутто 11 198,54 кг. та вартістю 50 971,25 доларів США, який надалі, доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС та оформлено у митному режимі «імпорт» за митними деклараціями від 02.01.2019 № UA110110/2019/300008, від 17.04.2019 № UA110110/2019/306573 та від 03.07.2019 № UA110110/2019/311067.

Під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаних товарів та встановлення їх вартості, управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС ініційовано направлення запиту до митної адміністрації Туреччини.

15.12.2021 листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби № 26/26-04/7.5/801 на адресу Дніпровської митниці скеровано відповідь митної адміністрації Туреччини разом із копіями експортних декларацій від 12.12.2018 № 18343100EX280127, від 29.03.2019 № 19341200EX104713 та від 14.06.2019 № 19341200EX197140, на підставі яких здійснювався експорт вказаних вище товарів до України.

При порівнянні інформації, наявної в експортних деклараціях, наданих митною адміністрацією Туреччини із відомостями, зазначеними у документах, наданих у Одеську митницю ДФС під час ввезення повітряних кульок до України та у Дніпропетровську митницю ДФС до митного оформлення, було виявлено розбіжності в частині вартості товару, ввезеного в Україну.

Так, до Дніпропетровської митниці ДФС за митними деклараціями від 02.01.2019 № UA110110/2019/300008, від 17.04.2019 № UA110110/2019/306573 та від 03.07.2019 № UA110110/2019/311067 для митного оформлення було заявлено товари загальною вартістю 50 971,25 доларів США (за курсом НБУ 1 370 861,45 грн.).

Відповідно до експортних декларацій від 15.05.2018 № 18330100EX084653 та інвойсу від 12.12.2018 № 18343100EX280127, від 29.03.2019 № 19341200EX104713 та від 14.06.2019 № 19341200EX197140 надісланих митною адміністрацією Туреччини, вартість повітряних кульок, заявлена при експорті з Туреччини складала 85 995,1 доларів США (за курсом НБУ 2 310 502,27 грн.), що на 35 023,85 доларів США (за курсом НБУ 939 640,82 грн.) більше ніж задекларовано в Україні.

Таким чином, ОСОБА_1 , здійснила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України повітряних кульок вартістю 2 310 502,27 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсів від 11.12.2018 № 858354, від 28.03.2019 № KLS194 та від 14.06.2019 № KLS379, які містять неправдиві відомості щодо вартості повітряних кульок, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України

В апеляції:

- адвокат Алістратова О.І. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову судді від 16 червня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 не повідомлялася та не викликалася до суду. Окрім цього, в протоколі не зазначено, з якої причини він був складений за відсутності ОСОБА_2 .

Вказує, що у разі вчинення однією особою кількох окремих адміністративних правопорушень, протокол складається щодо кожного з вчинених правопорушень, проте протокол від 28 березня 2022 року щодо ОСОБА_2 містить в собі об`єднання трьох окремих випадків виявлення правопорушення.

Крім цього зазначає, що в матеріалах справи містяться переклади з турецької мови, проте не надано жодного документу, який би підтверджував кваліфікацію перекладача.

Також адвокат зазначає, що згідно матеріалів справи, декларантом виступає ПП ТЛС, а отже саме він несе повну відповідальність за порушення митних правил та правил визначення митної вартості.

У судовому засіданні апеляційного суду представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Алістратова О.І. підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити, представник митниці заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову без змін.

Вислухавши сторони, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте вказаних вимог закону при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції належним чином не дотримано.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Однак, як слідує зі змісту протоколу про порушення митних правил № 0168/11000/22 від 28 березня 2022 року, ОСОБА_2 інкримінується переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсів від 11.12.2018 № 858354, від 28.03.2019 № KLS194 та від 14.06.2019 № KLS379, які містять неправдиві відомості щодо вартості цих товарів.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, фактично протокол про порушення митних правил містить посилання на три різних інвойси, які можуть містити неправдиві відомості щодо вартості товарів, тобто несе інформацію про три окремі правопорушення, суть яких мала були викладена в трьох різних протоколах про порушення митних правил, які в подальшому, у разі необхідності, могли б бути об`єднані в одне провадження суддею, на стадії судового розгляду цих протоколів.

Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Відповідно до ст. 492 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Однак, митним органом до матеріалів справи було долучено документи, які складені турецькою мовою та в порушення наведених вище вимог, не містять перекладу на українську мову.

При цьому, представником митного органу в суді апеляційної інстанції жодним чином ця обставина не спростована, а посилання на залучення перекладача Деремешко К.В., який начебто здійснив переклад деяких документів, не підтверджує правильності цього перекладу, оскільки до матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження кваліфікації та повноважень цієї особи.

При цьому, відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил» від 31.05.2012 року під час складання Протоколу про порушення митних правил необхідно ознайомити перекладача зі ст. 503 Митного кодексу України, а саме обов`язки перекладача (точно і у повному обсязі здійснювати доручений переклад), однак з матеріалів справи вбачається, що особою, яка складала даний протокол про порушення митних правил, вказані процесуальні вимоги не виконані, а тому розцінювати їх як належний доказ не можливо.

За змістом ст. 278 КУпАП при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що проводить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження у справі, для належного дооформлення.

Проте, вказані недоліки протоколу про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не усунуті шляхом направлення матеріалів цього протоколу для дооформлення, що призвело до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в інкримінованому їй правопорушенні, що є підставою для скасування такого судового рішення.

Усунення зазначених недоліків в апеляційній інстанції не надається можливим.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Судом першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 зазначених вимог закону в повній мірі враховано не було.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України і на теперішній час вичерпані можливості отримати нові докази.

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на відсутність достатніх допустимих та належних доказів, вважаю, що винуватість ОСОБА_2 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Алістратової О.І., - задовольнити.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко