1Справа № 335/4306/22 3/335/1490/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 143055, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2022 року о 18-15 годині, в м. Запоріжжя, пр. Соборний, 202, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 2,85 % проміле, від керування транспортним засобом відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що вжив алкогольні напої, після того, як зупинив автомобіль та чекав на евакуатор.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що до поломки машини ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, після поломки автомобіля, викликали евакуатор та вони пройшли до кафе де ОСОБА_1 за обідом вжив пляшку пива.

Представник ОСОБА_1 адвокат Войцехевська О.Г., в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення в обґрунтування якого зазначила наступне. Складений протокол не відповідає дійсності та обставинам справи, та вимогам ст. 130 КУпАП, ст. 260 КУпАП. При оформленні матеріалів адміністративної справи поліцейськими порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованим В Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N9 1413/27858.

Так, 10.07.2022 року ОСОБА_1 , разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 , приблизно о 15.00 год., пересуваючись по проспекту Соборному на автомобілі „Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , відчув, що пробив ліве колесо на автомобілі. Вирішивши зупинитися, здійснив маневр (повернув вліво), щоб було зручно припаркуватися, але не справився з керуванням та наїхав на бардюр, тим самим пошкодив ще одне колесо автомобіля.

Зупинившись, вони вийшли з автомобіля та виявили пробитими два лівих колеса автомобіля, в зв`язку з тим, що мали тільки одне запасне колесо, а замінити треба було два, вирішили викликати лафет.

Зі станції ТО їм повідомили, що лафет наразі зайнятий та звільниться десь через пару годин, тому, як тільки він повернеться - їм зателефонують.

Залишивши автомобіль на проспекті з пробитими колесами, ОСОБА_1 з товаришем направилися в кафе пообідати та дочекатися дзвінка з ТО. Розуміючи, що за кермо автомобіля ОСОБА_1 більше не сяде, він випив в кафе одну пляшку пива.

Близько 18.00 год. їм подзвонили зі станції ТО та повідомили, що лафет вільний та може прибути за автомобілем, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направились до покинутого автомобіля.

Коли вони стояли біля автомобіля, чекаючи лафет, до них під`їхали співробітники поліції та стали питати що трапилось, чому машина з пробитими колесами стоїть на проспекті Соборному в невстановленому місті.

ОСОБА_1 , розуміючи, що порушив правила дорожнього руху, став виправдовуватись та пояснювати ситуацію. Вказував, що визнає, що порушив ПДР, просив обмежитись попередженням, бо порушення скоїв ненавмисно.

ОСОБА_1 , на вимогу поліцейських, передав свої права та документи, але вони, не пояснюючи підстав, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу „Drager.

ОСОБА_1 , будучи впевненим в негативному результаті, тому що вжив тільки пляшку пива, погодився на проходження тесту за допомогою технічного приладу. Крім того, він раніше не притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП, тому йому було не відомо про порядок проходження огляду, а ні за допомогою приладу „Drager, а ні в медичному закладі. Співробітниками поліції ОСОБА_1 не був проінформований про порядок проходження огляду на стан сп`яніння та порядок застосування спеціального технічного засобу, тому він вважав законними вимоги поліцейських. Але, коли тест показав 2,85 пр., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були здивовані результатом, адже, поведінка ОСОБА_1 була абсолютно адекватна обстановці, мова та координація без будь-яких порушень, що підтверджується доданим до матеріалів справи відеозаписами.

Надалі, ОСОБА_2 став запитувати у поліцейських про дозвільні документи на технічний прилад „Drager 6820, бо наявні сумніви в його робочому стані, але документів їм не надали. ОСОБА_1 , в свою чергу, відмовився підписувати протокол та інші документи, але співробітники поліції йому повідомили, що під час воєнного стану вони мають право конфіскувати його автомобіль на користь ЗСУ, що це формальність і він повинен поставити свій підпис на підтвердження своєї добровільної згоди на проходження огляду стану сп`яніння. Тому, знаходячись в розпачі, ОСОБА_1 підписав всі документи, складені поліцейськими, щоб уникнути негативних наслідків.

З такими діями працівників поліції не можна погодитись, оскільки частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, її посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння.

Але для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності) може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом «плодів отруєного дерева».

ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, він не керував автомобілем під час їх появи. У співробітників поліції не було жодних підстав вимагати в нього документи, вилучати водійське посвідчення, а рапорт поліцейського Микити Білоуса, який надано до суду в якості доказу, де він вказує, що був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, вважає неналежним доказом, тому що не підтверджений матеріальними доказами.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 10.07.2022 року о 18 год. 15 хв. не знаходить свого підтвердження, в тому числі у матеріалах відеофіксації правопорушення, де чітко видно, що співробітники поліції вмикають бодікамери о 18 год. 15 хв., при спілкуванні з ним по за межами автомобіля, який не рухається.

Крім того, має місце грубе порушення Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання, нагрудних відеокамер (відео регістраторів з них, затвердженої наказом НПУ ДПП №100 від 03.02.2016 року. Відеозапис, який доданий до протоколу серії АДД №143055 від 10.07.2022 року, зазначеним вимогам не відповідає. В порушення Інструкції поліцейські, здійснюючи оформлення адміністративного правопорушення, вимикали камеру і вибірково, на власний розсуд, фіксували події.

Крім того, на вказаному відеозаписі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований, а отже, він не може бути врахований судом на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Працівник поліції, що склав адміністративний протокол, не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування технічного засобу перед оглядом на стан сп`яніння, також не надав інформації стосовно проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Взагалі, у поліцейських були відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тим більше, що ОСОБА_2 ставив питання поліцейським стосовно документів на прилад щодо його робочого стану. В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які документи, стосовно приладу „Drager 6820, які б підтверджували його робочий стан.

В роздруківці маються розбіжності з протоколом про адміністративне правопорушення. Так, в роздруківці „Drager 6820 вказаний номер тесту 1364, а в протоколі 1266.

Також, роздруковані показники приладу містять інформацію про температуру навколишнього середовища, яка не відповідає дійсності. Так, „Drager 6820 зафіксована температура 28 градусів С, в той час, як за даними архіву погоди максимальне значення температури о 18 годині складало 23 градусів у м. Запоріжжі. З урахуванням невірного значення температурних показників, існують обґрунтовані підстави сумніватись і в решті даних, зафіксованих приладом.

Крім того, в роздруківці „Drager вказано, що востаннє він проходив перевірку калібровки 02.11.2021 року. Тоді, як в Інструкції з експлуатації газоаналізатора „Drager 6820 визначено, що умовою правильної роботи приладу є перевірка калібровки, яка має проводитись кожні шість місяців. Тобто, на день події, 10.07.2022 року, газоаналізатора був з простроченим строком калібровки, а саме: з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Також, „Drager 6820 взагалі не внесений до «Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» та не містить оцінки відповідності та державної реєстрації.

Співробітники поліції, в якості доказу вини ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення додали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме „Drager 6820 .

Зазначеного спеціального технічного засобу „Drager 6820 немає в «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Держінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.03.2010р. за N9262,175557. Вказаний перелік є чинним, іншого переліку не затверджено. Тобто, „Drager 6820 не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та є несертифікованим приладом, що відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015р. № 1413/27858 та положень ч. 2 ст. 266 КУпАП унеможливлювало використання цього приладу працівниками поліції. Тобто, був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований та показання якого не можна вважати доказом по справі.

Також, у даному акті, в порушення зазначеної вище Інструкції, відсутня інформація про порядок застосування технічного засобу. Відсутня дата та час його складання, адреса складання тощо.

Крім того, вважає, що в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, співробітниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №143055 від 10.07.2022 року.

При складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Його підпис про те, що права роз`яснені, в протоколі відсутній. Відсутній опис ознак алкогольного сп`яніння, вказаний невідомий номер тесту 1266. Вважаю, що наявність друкованої інформації не можна вважати належним повідомленням про процесуальні права особи.

Взагалі, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.07.2022 року серії ААД № 143055, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- результатом тесту технічного приладу Alcotest Drager 2,85 % проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким виявлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 ;

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Білоус М.;

- відеозаписом події, що сталася 10.07.2022 року.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис долучений до матеріалів справи, не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та відсутній факт його зупинки працівниками поліції, спростовується долученими до матеріалів справи, рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Білоус М., та відеозаписом події, що сталася 10.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, а навпаки надав пояснення, що він керував автомобілем, вживав алкогольні напої, визнавав свою провину у вчиненому, погоджувався на огляд для визначення стану сп`яніння і пройшов його.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 автомобілем „Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується викладеними в рапорті обставинами, та відеозаписом події, що сталася 10.07.2022 року.

Також слід зазначити, що рапорт за своїм правовим змістом є службовим документом, яким працівник поліції інформує керівництво про законність та обґрунтованість своїх дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, дані вказаного рапорту повністю узгоджується з іншими матеріалами справи.

На думку сторони захисту під час зупинки та проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння були порушені положення Інструкції, у зв`язку з чим результати такого огляду є недійсними.

Суд не погоджується з зазначеними доводами з наступних підстав.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

З оглянутого відеозапису події, що сталася 10.07.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, останньому оголошено ознаки сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager, на що водій погодився. Результат тесту № 1364 технічного приладу Alcotest Drager - 2,85 % проміле, з даним результатом тесту ОСОБА_1 погодився, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. З зазначеного акту вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, такими як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млява мова, пройшов огляд із застосуванням відеофіксації за допомогою Alcotest Drager. Згідно результату огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 2,85 %, ОСОБА_1 погодився з його результатами, що підтвердив власноручним підписом. Роздруківка приладу Alcotest Drager із результатом тестування на алкогольне сп`яніння № 1364 від 10.07.2022 року, результат якого становить 2,85 % проміле, на якому наявний підпис особи, яка проходила огляд, ОСОБА_1 та підпис інспектора Сметанко О.В.

Крім того, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Суд не сприймає доводи захисту, що в роздруківці маються розбіжності з протоколом про адміністративне правопорушення, так, в роздруківці Drager 6820 вказаний номер тесту 1364, а в протоколі 1266, оскільки невідповідність номеру тесту, є технічною неточністю, яка не впливає на сутність подій і не свідчить про необхідність визнання вищевказаного доказу недопустимим.

Сторона захисту зазначає, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Проте, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

Крім того, зі змістом протоколу ОСОБА_1 також був ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис правопорушника, із відміткою відмовився від пояснень.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст. 63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Захист посилаються на те, що показники приладу «Alkotest 6820» фірми «Drager» не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки даний прилад не дозволений для використання в Україні

Суд зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» зі згоди ОСОБА_1 , тому суд вважає доводи захисту не обґрунтованим.

Крім того, захистом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6820, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Також стороною захисту зазначалось, про те, що відеозапис, який доданий до протоколу серії АДД №143055 не відповідає вимогам Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання, нагрудних відеокамер (відео регістраторів з них, затвердженої наказом НПУ ДПП №100 від 03.02.2016 року.

Дійсно відеозаписи події не є безперервними, як того вимагають відомчі підзаконні акти МВС України.

Разом з тим, суд вважає, що враховуючи обставини справи, вказаний недолік відеозаписів автоматично не може означати їх недопустимість як доказів, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події, що сталися 10.07.2022 року.

Порушення принципу безперервності відеозапису не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки сторона захисту не повідомила суд про інші важливі для справи обставин, які залишись поза межами відеозйомки. Суд відхиляє цей аргумент також з тих мотивів, що визнання недопустимим вагомого доказу, який фіксує повну картину розвитку подій через недотримання принципу безперервності лише в один момент часу, що він приховує важливі обставини, є занадто формальним підходом і суперечить суті права на справедливий судовий розгляд.

Тобто, наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших матеріалів справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.9 а ПДР України.

Зафіксовані фрагменти відеозапису обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, слід зазначити що, доводи ОСОБА_1 про те, що він вжив алкогольні напої після зупинки транспортного засобу та чекання евакуатора, з`явились тільки на стадії судового розгляду справи, що викликає сумніви щодо їх правдивості. Крім того, вищевказані доводи носять голослівний, непослідовний та бездоказовий характер та повністю спростовуються сукупністю доказів , які містяться в матеріалах справи.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка, оскільки, як зазначав захист, останній є товаришем ОСОБА_1 , тому є зацікавленою особою.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33-36, 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць