Справа № 453/458/22 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 33/811/814/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю, адвоката Брикара О.М. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Барни М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 30 червня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, згідно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171415 від 06.05.2022 року, ОСОБА_1 06.05.2022 року близько 23.00 год., по вул. Устияновича в смт. Славсько Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з із порожнини рота водія, почервоніння обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Брикар М.М. захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В обгрунтування вказує, що протокол, складений патрульними, сам по собі не є об`єктивним доказом. Зазначення у протоколі, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд спростовується відеозаписом, де чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 мав бажання пройти медичний огляд. А також, ним чітко було сформовано бажання здати кров на наявність алкоголю. Вважає, що підписи свідків у протоколі теж не можна вважати об`єктивним доведенням будь-яких фактів.

На думку апелянта, згідно наданого суду відеозапису, убачається, що у ОСОБА_1 відсутні такі ознаки сп`яніння як: порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Щодо ознаки запаху алкоголю з порожнини рота, то через відео це не можливо встановити.

Вважає, що ОСОБА_1 від медогляду не відмовлявся, навпаки наполягав на його проходженні. Відмова була виключно від проходження тесту на алкодрагері, що проводився патрульними. Тому, відео. як доказ, доводить відсутність вини апелянта, та навпаки свідчить про його бажання здати кров на наявність алкоголю.

Наполягає, що дані зафіксовані в акті суперечать фактам встановленим на відео, не відповідають даним внесеним до протоколу про адмінправопорушення, та відсутня відеофіксація складення цього акта з місця події.

Звертає увагу на те, що прибувши у медичний заклад, працівник, що видав висновок щодо результатів медичного огляду тільки запитав особисті дані. Питань щодо бажання проходження медичного огляду він не з`ясовував, вказівок для виконання рухів з метою перевірки координації рухів не давав, проби крові для визначення алкоголю в крові не пропонував взяти.

Заслухавши виступ адвоката Брикара О.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171415 від 06.05.2022 року, наявною в матеріалах справи копією відеозапису події, яка мала місце 06.05.2022 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів. Висновком № 63 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 06.05.2022 року, вище має підтвердження доданим до адмінпротоколу і переглянутим відеозаписом з місця події від 06.05.2022 року в судовому засіданні в суді першої інстанції, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, як вбачається з відеозапису, присутні два свідки, які вказані в протоколі ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), та які на відеозаписі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Посилання апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння і вимагав взяти у нього кров на лабораторне дослідження, оскільки не зміг його здати у зв`язку з хворобливим станом, є необгрунтованим.

Відповідно до Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки.

Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

Крім того, після складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження додаткового огляду не звертався.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 06.05.2022 року близько 23.00 год., по вул. Устияновича в смт. Славсько Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом Volkswagen Fox, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з із порожнини рота водія, почервоніння обличчя. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається захисник, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, та закриття провадження у справі не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 30 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук