Провадження № 3/161/3382/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , працюючого оператором верстатів ТзОВ «Modern Expo»,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 30 липня 2022 року о 19 год. 11 хв. по АДРЕСА_2 , вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні домашнього насильства не визнав та пояснив, що домашнє насильство відносно дружини, з якою спільно проживає і веде спільне господарство, не вчиняв, а лише під час виниклої обопільної сварки кричав на неї.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона справу просить розглянути у її відсутності. Вказала також, що пояснення писала під диктовку працівників поліції, сварка з чоловіком виникла у зв`язку із тим, що останній сказав, що піде в ЗСУ. Просила, суд звільнити ОСОБА_1 . Від відповідальності.

Згідно із ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України встановлена, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких із вказаних у ч. 1 ст. 173-2 КпАП України дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій особі.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , відсутні відомості щодо заподіяння чи можливості заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Як вбачається з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту, потерпіла ОСОБА_2 повідомила до поліції про те, що чоловік ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та наніс їй тілесні ушкодження. Від ЕМД відмовилася..

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 30.07.2022 року вбачається, що 30 липня 2022 року близько 13 год. 00 хв. її чоловік прийшов з нічної зміни та весь час намагався вчинити сварку, в подальшому вдарив дочку по обличчю.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити потерпілій емоційну невпевненість, завдати шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

Сам лише факт існування конфліктної ситуації між подружжям, яке проживає спільно, веде спільне господарство, не може свідчити про вчинення психологічного та фізичного насильства у розумінні вимог ст. 173-2 КпАП України.

За урахуванням вищенаведеного, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а тому провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кирилюк В.Ф.