КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/3259/2022
справа № 758/7843/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

за апеляційною скаргою Борта Павла Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року, ухвалену суддею Кітовим О.В.,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, 14.10.2022 року Борт Павло Сергійович в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування зазначає, що суд неповно встановив обставини справи, не врахував пояснення учасників правопорушення, свідків, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Вважає, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 251, 280 КУпАП, не з`ясовано всі фактичні обставини оправи, в постанові чітко не зазначено, саме на підставі яких доказів суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та які з доказів чи доводів відхилено судом та з яких мотивів, а тому постанова суду першої інстанцій підлягає скасуванню з постановленням нової постанови. Також постанова оскаржується у зв`язку з виходом суду за межі своїх повноважень щодо зміни частини статті, за якою притягувався до відповідальності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та його адвокат Борт П.С. до суду апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 серпня 2022 р. о 23 год. 45 хв., Набережне шосе, 27 у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився.

ОСОБА_1 08 серпня 2022 р. о 23 год. 45 хв., Набережне шосе, 27 у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , в бік Поштової площі на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування та блокування транспортного засобу по пров. Цимлянський, 3.

Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 Розділу І Інструкції).

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками стану сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.. 130 ч.1 КУпАП.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 069446 від 09.08.2022 р., який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчиненого правопорушення; протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 08.08.2022р.

Своїми діями ОСОБА_1 також порушив п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

У зв`язку з цим доводи, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак не можуть служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП, та закриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч.1 КУпАП 29.04.2022 року , 8 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 повторно було складено адміністративний протокол за ознаками ст.. 130 КУпАП та кваліфіковано його дії за частиною 2 цієї статті.

Судом першої інстанції перекваліфіковано дії ОСОБА_1 на ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із тим, що постанова від 29.04.2022 року не набрала законної сили.

Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норму, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало б застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи та вважає, щоперекваліфікація судом дій не погіршує йогостановище, не порушує його права та не змінює обставин правопорушення,зафіксованих протоколом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130,ч. 1 ст.122-2КУпАП є законною та обґрунтованою і скасуванню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. 294, 293 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Борта Павла Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Андрієнко А.М.