Справа № 128/2071/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальник Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України ,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу НГ №5357 про адміністративне правопорушення від 13.09.2022, ОСОБА_1 , 13.09.2022 приблизно о 12-00 год. знаходився на території військового об`єкту - в/ч НОМЕР_1 , що АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР», результат 1,99‰, акт медичного огляду від 12.09.2022. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд адміністративних матеріалів відносно нього за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у його відсутність, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, по яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Відповідно до зазначеної норми Закону присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою. А тому, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без його участі, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, обсяг яких суд вважає достатніми для прийняття рішення у справі, врахувавши заяву ОСОБА_1 ..

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, зокрема: протоколом НГ №5357 про адміністративне правопорушення від 13.09.2022; висновком КНП «ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР» від 13.09.2022, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 1,99‰.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою в умовах особливого періоду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , грубий характер вчиненого ним правопорушення, визнання вини у вчиненому правопорушенні, суд вважає, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, тобто - 496,20 грн. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 33, 40-1, 221, 276, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і призначити стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Л.П. Шевчук