Справа №591/332/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/136/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2022 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 08 січня 2022 року о 23 год. 15 хв. в м. Суми на вул. Г.Крут поблизу буд. 54, керував транспортним засобом автомобілем «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, сповільненість рухів, блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2022 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не було надано оцінки тому, що зупинка транспортного засобу відбулась незаконно та без жодних на те причин, поліцейські після зупинки транспортного засобу не зазначили, чим була зумовлена зупинка його транспортного засобу, не зазначили чи було ним порушено Правила дорожнього руху, якою нормою Правил таке порушення передбачено, постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР поліцейськими не складалась.

Зазначав, що поліцейські не роз`яснили йому прав та порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Вказував, що 08.01.2022 року він дійсно керував транспортним засобом автомобілем «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , в той день працював без перерви водієм таксі, тому вигляд у нього був стомлений і обезводнений, однак в стані наркотичного сп`яніння він не перебував, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився, оскільки в момент зупинки підвозив людей та поспішав до м. Києва.

Звертав увагу на те, що поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061439 від 08.01.2022 р. за ч.1 ст.130 КУпАП було невірно вказано назву вулиці, на якій його було зупинено, замість вулиці Герасима Кондратьєва вказано вулицю Героїв Крут, що свідчить про формальний підхід під час складення вищевказаного протоколу, тому вважав, що протокол складений з порушенням вимог ст..256 КУпАП, а зазначене виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання учасники не з`явились, хоча повідомлялись про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення не подавали.

Апеляційний суд звертає увагу, що дане провадження надійшло на розгляд апеляційного суду 07.02.2022 року, тобто справа про адміністративне правопорушення перебуває в провадженні більше шести місяців. При цьому, розгляд даної справи неодноразово відкладався з причин неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, у п.53 рішення зазначив, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами. Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що в суді розглядається відповідна справа, належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, тобто добросовісно не виконує процесуальні обов`язки, апеляційний суд вважає можливим розгляд справи здійснювати у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061439 від 08.01.2022 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний особою, яка його склала, в протоколі зазначені свідки та їх підписи, також протокол підписаний ОСОБА_1 . З вищезазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей розширені, не реагують на світло, сповільненість рухів, черезмірна блідість обличчя, огляд не проводився.(а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився (а.с.3-4);

- розпискою та довідкою УПП в Сумській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія, яке в нього вилучено (а.с. 5, 6);

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.(а.с.7).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було надано оцінки тому, що зупинка транспортного засобу відбулась незаконно та без жодних на те причин, поліцейські після зупинки транспортного засобу не зазначили, чим була зумовлена зупинка його транспортного засобу, не зазначили чи було ним порушено Правила дорожнього руху, якою нормою Правил таке порушення передбачено, постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР поліцейськими не складалась, то апеляційний суд визнає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейські пояснюють ОСОБА_1 причину його зупинки.

Твердження апелянта про те, що поліцейські не роз`яснили йому прав та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, то апеляційний суд визнає їх необґрунтованими, оскільки вони не спростовують факт відмови апелянта від проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про те, що поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061439 від 08.01.2022 р. за ч.1 ст.130 КУпАП було невірно вказано назву вулиці, на якій його було зупинено, замість вулиці Герасима Кондратьєва вказано вулицю Героїв Крут, що свідчить про формальний підхід під час складення вищевказаного протоколу, тому вважав, що протокол складений з порушенням вимог ст..256 КУпАП, а зазначене виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, то як вбачається з матеріалів справи, то вони були предметом детального дослідження в суді першої інстанції, де в своєму рішенні суд навів відповідні мотиви, з якими апеляційний суд погоджується та вважає їх правильними. Нових підстав для визнання вказаних висновків суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт не навів.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги апелянта в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2022 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.