1Справа № 335/5042/22 3/335/1689/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Щербини К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів працюючого продавцем-консультантом, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 143059, 06.08.2022 року о 16 год. 29 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, 64, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21113», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 4982 від 06.08.2022 року. Від керування відсторонений, чим порушив п. 2.9. а) ПДР України. Так, дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав посилаючись на те, що транспортним засобом він не керував, а знаходився біля ТЦ «Амстор» у м. Запоріжжі. Просив провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Підтримує позицію свого захисника та обставини, викладені ним у клопотанні про закриття справи.

В судовому засіданні адвокат Щербина Є.В. щодо вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив. В обґрунтування заперечень, вказав, що ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі не керував транспортним засобом, а знаходився біля ТЦ «Амстор» у м. Запоріжжі, коли поліцейські УПП в Запорізькій області безпідставно застосували до нього фізичний примус та не роз`яснивши йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП без належних на це підстав примусово доставили його до КНП «ОКЗ НПД» де він був оглянутий неналежним лабораторним засобом, без сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу.

Зазначає, що згідно з п.п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до матеріалів справи огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою експрес-тесту багатопрофільного для виявлення наркотиків у сечі «Wonfo», який не є засобом лабораторного дослідження та не може використовуватись для встановлення наркотичного сп`яніння у водіїв, що підтверджується Інструкцією до тесту.

Відповідно до інструкції тест «Wonfo»: - являє собою якісний імунохроматографічний тест для виявлення наркотичних речовин або їх метаболітів у сечі людини: морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну та маріхуани.

Згідно із пунктом «Контроль якості» дані отримані в результаті тестування є лише попереднім якісним результатом. Зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом. Перевагу відповідають газовій хроматорграфії/маспектрофотометрії або високоефективний рідинній хроматографії.

Однак, як видно із відеозапису з бодікамери поліцейського УПП в Запорізькій області інструкцію до вищезазначеного експрес-тесту або сертифікат відповідності лікар-нарколог КНП «ЗОР НПД» ОСОБА_1 не надав, чим порушив вимоги п. 9 Інструкції.

За таких обставин адвокат вважає, не можливо зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, виходячи з сукупності наявних доказів у справі.

Крім того, захисник звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Таким чином, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, в даної ситуації, в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки висновки про винуватість правопорушення можливо обґрунтовувати лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин просить суд визнати ОСОБА_1 не винуватим у вчинення інкримінованого останньому адміністративного правопорушення та провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступних висновків.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Поряд з тим, для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, у протилежному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, відповідно до висновку Верховного Суду України по справі № 686/11314/17 поліцейським було зупинено автомобіль. Підставою зупинки стало нібито порушення водієм правил дорожнього руху. Проте водій відмовився на вимогу поліцейського пред`явити документи через відсутність, на його думку, правопорушення. Як наслідок інспектор виніс постанову за непред`явлення документів та наклав на водія штраф у розмірі 425 грн. Проте Верховний суд рішенням у справі № 686/11314/17 зробив висновок, що дії поліцейського та постанова про накладення штрафу є незаконними. У своєму рішенні Верховний суд наголосив, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 143059 від 06.08.2022 року: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху; висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 06.08.2022 року № 4982; рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Сметанко О. від 06.08.2022 року; довідку про відсутності повторності за ст. 130 КУпАП; архів порушень; відеодиск з двома відеозаписами, який відтворено у судовому засіданні.

Разом з цим, досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів (рішення працівників поліції (постанови), відеозапису, тощо) на підтвердження законності підстав зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 .

До матеріалів справи додано компакт диск з відео фіксацією з нагрудної камери поліцейського, який не підтверджує законної причини зупинки транспортного засобу марки «ВАЗ 21113», д.н.з. НОМЕР_1 .

З матеріалів справи не вбачається, у зв`язку з чим працівниками поліції було прийнято рішення про законну зупинку транспортного засобу марки «ВАЗ 21113», д.н.з. НОМЕР_2 .

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В судовому засіданні відтворено відеозапис долучений до матеріалів справи, який складається із двох відеофайлів.

На першому файлі вказаному відеозаписі, який створений не з нагрудної боді камери, а йомовірно з камер спостереження паркувального майданчика ТЦ «Амстор» відображено паркувальне місце ТЦ «Амстор» в м. Запоріжжі, на якому стоять автомобілі, на вільне місце заїхав автомобіль марки «ВАЗ 21113», однак д.н.з. не видно, в подальшому з нього виходить чоловік.

На другому файлі, що створений з боді-камери поліцейського, вбачється спочатку форма поліцейського, потім запис переривається. Потім запис знову починається, проходиться процедура з`ясування обставин, доставлення особи до медичного закладу, дії особи в медичному закладі, складання протоколу. На цьому відеозпис закінчується.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 16:29 годині. З`ясування будь-яких обставин за участю ОСОБА_1 відбувається лише після 16:41:21 годині, що вбачається з відеофайлу за номером 2.

Судом встановлено, що перший відеофайл починається о 16:29:59 год. закінчується 16:32:17, тривалість 02 хв. 15 сек. Вказаний запис створений не з боді камер поліцейських.

Другий файл починається 16:41:04 год. закінчується 16:41:08 год. Запис перерваний. Продовження з`ясування обставин за участю ОСОБА_1 та інші дії з його участю відбувається з 16:41:21 год. по 17:44:57 год.

Проте на вказаному відеозапису всі події, які відбувалися після 16:32:13 год. 06.08.2022 року до 16:41:04, а потім з 16:41:08 год по 16:41:21 год. не відображені.

Тому вказаним відеозаписом не спростовуються пояснення та твердження ОСОБА_1 в судовому засіданні, а саме те, що він транспортним засобом не керував, а знаходився біля ТЦ «Амстор» у м. Запоріжжі, коли поліцейські УПП в Запорізькій області з його слів безпіставно застосували до нього фізичний примус та доставили його до автомобілю «ВАЗ 21113», та після цього примусово доставили його до КНП «ОКЗ НПД» де він був оглянутий лікарем-наркологом.

Тобто, на думку суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Вказаний відеозапис, долучений до справи, не є безперервним, є фрагментарним, що підтверджується відображеним на них часом початку та закінчення відеозйомки. Тому вказаний відеозапис не є належним доказом у справі і не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вищевказаного Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладі регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ вказаної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.п. 1, 2 Розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Пунктом 1 Розділу VIIІ передбачено, що вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

Пунктами 5, 6, 7, 9 Розділу VIIІ передбачено, що контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видач і відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування.

Переглянувши надані відеоматеріали, судом було встановлено, що вони не містять безперервної фіксації події, відеозапис із боді камери починається після 16:41:04 год. закінчується 16:41:08, потім знову починається з 16:41:21, закінчується 17:44:57 год.

Тобто, уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери.

Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією.

Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозаписи на DVD диску, змінювався або коригувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис не є належним доказом у справі і не може свідчити про порушення ОСОБА_1 п. 2.9. а) ПДР України, а відповідно не може свідчити про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже пояснення ОСОБА_1 про відсутність у його діях події і складу адміністративного правопорушення достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності цих пояснень, тому керуючись принципом презумпції невинуватості, приймаючи судове рішення беру до уваги вищевказані пояснення.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт перебування у стані наркотичного сп`яніння, не є визначальним для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Однак, матеріалами, наданими суду на підтвердження обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, взагалі не підтверджено факту керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 21113», д.н.з. НОМЕР_1 , та законності підстав для його зупинки.

А тому, враховуючи вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_2 ПДР України, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі послідуючі вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 , не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом «ВАЗ 21113», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Розділом 2 інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Так, пунктом 9 Розділу III даної Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Проте в порушення пункту 9 Розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений сертифікат відповідності, за допомогою якого лікар нарколог дійшов до висновку щодо знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. За таких обставин акт медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння щодо ОСОБА_1 не є повним.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Навіть надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 143059 від 06.08.2022 року, суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене ОСОБА_1 правопорушення сформульоване працівником поліції і такий протокол сам собі без підтвердження іншими достатніми та належними доказами не може бути безперечним доказом керування ОСОБА_1 о 16:29 годині 06.08.2022 року транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21113», д.н.з. НОМЕР_1 , а отже і він не може бути беззаперечним доказом провини ОСОБА_1 .

Рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Сметанко О. від 06.08.2022 року від 06.08.2022 року долучений до матеріалів справи, не може вважатись об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, і, у даному випадку, виконує відповідні функції нагляду за дотриманням правопорядку, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року № 489/4827/16а.

Отже, формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а самого факту знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, як зазначено вище, для наявності об`єктивної сторони цього правопорушення необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом, а такі докази в матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги суворість можливого стягнення у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами, у разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посадова особа, що склала протокол, повинна була забезпечити відповідне доказування факту вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Дані ж, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суддя, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року та «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені під час розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_2 вимог, передбачених п. 2.9. а) Правил дорожнього руху та про наявність у його діях події і складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними у справі доказами, приєднані до справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів, та ґрунтуються на припущеннях суб`єктивних даних відповідних посадових осіб, що у свою чергу, з урахуванням наведених норм та обставин, свідчить про відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення. При цьому, вважаю, що відсутність у матеріалах справи переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом виключає і допустимість протоколу про адміністративне правопорушення як джерела доказів.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, вважаю, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Отже, вилучене в ОСОБА_1 посвідчення водія слід повернути власнику.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 від 07.12.2021 року повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров