П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасового не працює, проживає: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ДПР18 №517373 від 14.08.2022 року вбачається, що 14.08.2022 о 05 год. 50 хв. в с. Минай, вул. П. Карпатського, 44 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння ( звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан вживання наркотичних речовин у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема розміщенням інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом надіслання судової повістки SMS- повідомленням на номер мобільного телефону, зазначеного в розглядуваному протоколі.

Частиною 3 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.3 ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517373 від 14.08.2022 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №295173 від 14.08.2022; довідка старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Норожнової Д.Є, згідно якої ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2022 року (справа №308/4409/22) накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на 1 рік та за ч. 2 ст. 130 КУпАП, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2022 року (справа №308/5033/22) накладено адміністративне стягнення в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки; розписка ОСОБА_1 від 11.08.2022; DVD диск.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517373 від 14.08.2022 року у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось так як останній посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що своїм діянням ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.3 ст.130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року(із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, оплатному вилученню підлягає лише той предмет чи об`єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

В матеріалах адміністративної справи міститься довідка з облікових баз даних , згідно якої ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , а відтак, транспортний засіб не підлягає конфіскації.

Обставини, що пом`якшують відповідальність судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

З урахуванням викладеного та враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини справи, санкцію статті ч. 3 ст.130 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Відповідно до ч.1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч.1ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений ч. 5ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.33, 40-1,ч. 1 ст.130, ст. ст.283-284, 287, 294,304,307, 308 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 /п`ятдесят одну тисячу/ грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 /чотириста дев`яносто шість/ грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо