Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер справи 757/62679/21-п

номер провадження 33/824/1688 /2022

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф.,

за участю: адвоката Воробєй Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Воробєя Дмитра Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року /суддя Шапутько С.В. /

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою, апелянт звернувся з апеляційною скаргою в якій просив постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що під час складання протоколу поліцейським було грубо порушено процедуру складання останнього та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, зазначивши, що пройде його самостійно у лікаря, про що заначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Наголошував, що поліцейський був зобов`язаний видати особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу, що здійснено не було. Також в матеріалах провадження відсутній акт огляду на стан сп`яніння. Водночас, ОСОБА_1 самостійно пройшов необхідний медичний огляд, що підтверджується відповідним висновком, згідно якого у нього ознак сп`яніння не виявлено. Також, судом першої інстанції не враховано, що матеріали справи взагалі не доводять того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки в момент, коли працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що останній підозрюється у тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, то він не був водієм, а тому не був зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Судом першої інстанції також не враховано характеризуючі дані ОСОБА_1 , а саме, що він залучений до волонтерської діяльності на території Луганської та Донецької області, приймав безпосередню участь у евакуації населення міст Сєвєродонецьк та Лисичанськ Луганської області, наданні гуманітарної допомоги населенню міста Слов`янськ Донецької області. Таким чином, незаконне позбавлення водійських прав ОСОБА_1 , позбавить його можливості керувати транспортними засобами при здійсненні евакуації населення, перевезення гуманітарної допомоги та здійснення інших дій, які він виконує як волонтер під час збройної агресії.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши представника апелянта, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом встановлено, що 19.10.2021 о 19.17 на вул. Бойчука, 45 в м. Києві водія ОСОБА_1 було зупинено патрульними поліцейськими. Водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що він відмовився.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 зобов`язаний знати і дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, відповідно і пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейських.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 337230;

- письмових поясненнях свідків, долучених до протоколу;

- відео з боді-камери АА-00441 працівника патрульної поліції.

Отже, дії ОСОБА_1 судом кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відео з боді-камери працівника патрульної поліції є неналежним доказом оскільки не зафіксувало свідків, судом першої інстанції відхилені обґрунтовано з огляду на ч. 2 ст. 266 КУпАП якою визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даному випадку, оскільки здійснювалась відеофіксація події, участь свідків для фіксації відмови водія від проходження огляду не була обов`язковою. На долученому до матеріалів справи відеозаписі, який переглянуто апеляційним судом, чітко зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи наданий захистом висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №006098 про те, що ОСОБА_1 не перебуває в стані сп`яніння, суд першої інстанції також вірно зазначав, що відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Як вказано в долученому захисником висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №006098, дата і точний час огляду - 19.10.2021 о 23 год. 30 хв., тоді як підстава для проходження огляду виявлена 19.10.2021 о 19 год. 17 хв. З моменту виявлення підстав для проведення огляду до його проведення пройшло понад 4 години.

Отже, оскільки в порушення ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено із недотриманням відведеного для цього двогодинного проміжку часу з моменту виявлення відповідних підстав, та без присутності поліцейського, цей огляд на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним та не може бути враховано при розгляді справи.

Крім того, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння сама по собі становить закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є волонтером, а відтак потребує наявності права на керування транспортним засобом, не можуть бути враховані як такі, що виключають відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки зайняття волонтерською діяльністю не звільняє його від обов`язку дотримуватись Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Воробєя Дмитра Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.