ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/224/22 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Згідно з постановою суду, 14 грудня 2021 року о 04 годині 53 хвилин в м. Мелітополі по вулиці Героїв України біля будинку 36, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ217230 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці та у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №1065 від 14 грудня 2021 року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений. Також відмовився від підписання протоколу у присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню. Судом не в повному обсязі досліджено матеріали справи та було встановлено обставини, які не мали місце.

Вказує, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не було залучено двох свідків та не було надано документи на технічний засіб.

На пропозицію працівника поліції він погодився пройти огляд в медичному закладі, однак працівник поліції все одно склав протокол про адміністративне правопорушення.

В протоколі зазначено, що факт відмови від проходження огляду зафіксований двома свідками, однак їх пояснення відсутні, а також відсутні відомості про попередження свідків про кримінальну відповідальність та документи, на підставі яких встановлено їх особу.

З матеріалів справи не убачається, що свідки були запрошені для фіксування факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Відомостей про те, що вони бачили як він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з явними його ознаками, матеріали справи також не містять.

Факт відмови від підписання протоколу зафіксовано в присутності інших двох свідків, письмові пояснення їх також відсутні.

Долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом.

Вважає, що доказів його відмови на місці від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не надано.

Крім того, зазначає, що матеріали справи також не містять належних і допустимих доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

В ході розгляду справи стороною захисту було заявлено клопотання про повернення справи на доопрацювання.

Крім того, залишилось поза увагою суду клопотання про допит свідків.

Посилається на те, що місце зупинки транспортного засобу відрізняється від місця складання протоколу.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Юров В.П. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час і місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Від захисника - адвоката Юрова В.П. надійшла заява про підтримання вимог, викладених в апеляційній скарзі, та з проханням задовольнити їх в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена матеріалами справи, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №717843 від 14 грудня 2021 року;

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 грудня 2021 року;

- у висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 грудня 2021 року, згідно з яким, водій відмовився у присутності лікаря проходити огляд;

- відеозаписом, яким підтверджуються відомості, зазначені у протоколі.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті помічника чергового Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області від 14 грудня 2021 року, згідно з яким, 14 грудня 2021 року о 04:34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14 грудня 2021 року о 04:34 за адресою: Мелітопольський район, м.Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, ТЦ Квартал авто ВАЗ 2170 НОМЕР_2 водій в алкогольному4 або в наркотичному стані.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 , винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив що він 13 грудня 2021 року посварився з дружиною та поїхав до матері в смт. Мирне, був зупинений працівниками поліції. Алкогольних напоїв не вживав. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager відмовився, оскільки були відсутні свідки, а від проходження огляду в лікарні здати кров також відмовився у зв`язку з відсутністю свідків, проте у присутності лікаря та медсестри. Потім було складено документи, але підписати він також їх відмовився, на що поліцейські запросили свідків - водіїв маршрутних таксі. Працівниками поліції складались документи про направлення його на огляд до лікаря-нарколога в автомобілі.

Захисник - адвокат Юров В.П. в судовому засіданні заявив клопотання про повернення адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 на доопрацювання з підстав відсутності доказів на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , проте у задоволенні цього клопотання судом відмовлено, з підстав наявності матеріалів, які є достатніми для вирішення справи по суті.

На думку апеляційного суду, доводи сторони захисту, в т.ч. ті, що викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Те, що місце зупинки транспортного засобу не збігається з місцем складання протоколу (на що звертає увагу апелянт), не свідчить про безпідставність складання стосовно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Більш того, з матеріалів справи убачається, що вказана обставина обумовлена тим, що протокол було складено біля медичного закладу, у якому ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

На думку апеляційного суду, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зокрема, відеозаписом підтверджено той факт, що працівник поліції пропонував водієві, яким був ОСОБА_1 , пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

З матеріалів справи убачається, що після цього ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу, де останній також відмовився проходити огляд, що останній не заперечував при розгляді справи судом першої інстанції.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт його відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, а потім і в медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не було залучено двох свідків та не було надано документи на технічний засіб, не є слушними, та не свідчать про безпідставність притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З відеозапису убачається, що під час відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу були залучені свідки, які назвали свої анкетні дані. ОСОБА_1 при цьому не висував вимогу щодо надання йому документів стосовно технічного приладу.

Більш того, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а й в медичному закладі.

В свою чергу, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що при відмові ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі були залучені свідки, не свідчить про порушення вимог закону, оскільки факт цієї відмови зафіксований лікарем у висновку, що доданий до протоколу.

В той же час, з матеріалів справи убачається, що свідки були залучені при відмові ОСОБА_1 від підпису протоколу, що не суперечить вимогам закону.

Те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, а також те, що свідки не були допитані судом першої інстанції під час розгляду справи, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Як зазначено вище, сам ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції не заперечував того факту, що він керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі у присутності лікаря та медичної сестри.

Доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів того, що свідки бачили як він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з явними ознаками такого сп`яніння, жодним чином не свідчать про його невинуватість, оскільки факт керування апелянтом транспортним засобом підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи та не заперечується самим правопорушником.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Так, згідно з матеріалами справи, протокол щодо ОСОБА_1 складений за його відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що в свою чергу передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто це є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею.

Оскільки керування транспортним засобом в стані сп`яніння ОСОБА_1 не інкримінувалось, тому вказана обставина не підлягала доказуванню у цій справі.

В свою чергу, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 мав явні ознаки сп`яніння. Ознаки сп`яніння, які встановлені у останнього, також зафіксовані як в протоколі, так і в акті огляду на стан сп`яніння та в направленні на огляд.

З урахуванням викладеного, поліцейські обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Стосовно посилання апелянта на те, що долучений до протоколу відеозапис не відповідає положенням Інструкції, а тому є сумнівним доказом, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

На думку апеляційного суду, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 937/12186/21