ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/400/22 Номер провадження 33/814/528/22Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л.І. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В.,з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., адвоката Коваль Т. В. діюча в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , працює електрозварником на ГПЗ «Глинсько-Розбишівське», фактично проживаючого АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що останнє винесено з істотним порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що на підставі системного аналізу показів усіх свідків, та враховуючи численні порушення при складанні протоколу ААБ №006069 від 12.03.2022 р„ у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП

Звернув увагу, що під час складання протоколу, не було роз`яснено його права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. В матеріалах адміністративної справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння та відсутнє направлення на такий огляд. Відсутні документи, які б підтверджували повноваження поліцейського на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Транспортний засіб, на пасажирському сидінні якого він знаходився, було вилучено 12 березня 2022 року. Однак, не зважаючи на його численні звернення, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відсутній. В протоколі вказано два свідка ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) тоді як до матеріалів адміністративної справи додано пояснення трьох свідків ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ). Крім того, в матеріалах адміністративної справи є пояснення двох понятих - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (при цьому в протоколі немає посилань, що до участі у справі залучалися поняті, а інформація про останнього в протоколі не зазначена взагалі). Про наявність пояснень особи стосовно якої складається протокол, а тим більше їх зміст в протоколі не вказано.

Відзначив, що пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є допустимими доказами, оскільки їхні покази не узгоджуються між собою.

Крім, того наголосив, що ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за порушення п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху, як про це зазначено в протоколі, не встановлена. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля ВАЗ 21111 НОМЕР_2 . Однак, станом на 12.03.2022 р. автомобіль марки ВАЗ 21111 з н.з. НОМЕР_2 не зареєстрований. Номерний знак НОМЕР_2 числиться за автомобілем іншої моделі.

Щодо часу, ніби-то, вчинення ним адміністративного правопорушення, то в протоколі вказано 12.03.22 18 год. 40 хв., а згідно рапорту інспектора-чергового відділення Поліції № 1 (м. Гадяч) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Мельника В.В. 12.03.2022 р. до ЧЧ ВП № 1 Миргородського РВП надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_7 про те, що в м. Гадяч по вул. Тельмана біля магазина «Живчик» чоловік перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керує ТЗ. Дата скоєння 12.03.2022 21:53. 12.03.2022 р.

Таким чином, в протоколі вказано що він керував транспортним засобом якого не існує, що виключає вчинення інкримінованого правопорушення.

Заслухавши сторону по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами в сукупності, а саме:

1.Протоколом про адміністративне правопорушення від 12 березня 2022 року серія ААБ №006069, згідно якого вбачається, що 12 березня 2022 року о 18 год 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21111» з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків відмовився;

2.Рапортом з якого вбачається, що 12 березня 2022 року до ЧЧ ВП №1 Миргородського РВП надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_7 про те, що в м . Гадяч по вул. Тельмана біля магазину «Живчик» чоловік в стані алкогольного сп`яніння керує ТЗ. По прибуттю СОГ на місце події було встановлено, що 12 березня 2021 року о 18 год 40 хв в м. Гадяч, по вул. Тельмана ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував ТЗ «ВАЗ -21111». На громадянина ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за вчинення адмністративного правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП;

3.Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 згідно яких він 12 березня 2022 року їхав в автомобілі свого товариша ОСОБА_8 , на автомобілі марки «ВАЗ 21111». Він знаходився на задньому пасажирському сидінні, за кермом перебував ОСОБА_9 , а на пасажирському місці сиділа його дружина чи співмешканка на ім`я ОСОБА_10 .

4.По вул. Гетьмана, неподалік бджілярства їх зупинила місцева територіальна оборона, витягли їх з авто та положили обличчям в сніг. Через деякий час приїхала поліція та доставили їх у місцеве відділення;

5.Відеозаписами долученими до матеріалів провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходженя огляду на стан сп`яніння, зазначивши, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння та необхідності в огляді немає;

6.Показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомивши, що він дійсно вживав спиртні напої;

7.Показами свідка ОСОБА_2 , згідно яких вбачається, що він рухався в т.з. УАЗ 469 з н.з. « НОМЕР_3 », на зустріч йому рухався автомобіль з розпізнавальним знаком на лобовому склі у вигляді трикутника синього кольору (даний знак свідчить про те, що вказаний автомобіль задіяний в територіальній обороні). Однак, в нього та його колег виник сумнів, щодо вказаного автомобіля, та почали його наздоганяти. Вище зазначений автомобіль зупинився поблизу електричної підстанції в м. Гадяч по вул. Гетьмана, автомобілем виявився ВАЗ 21111 з н.з. НОМЕР_2 . Під час спілкування з водієм транспортного засобу, було виявлено, що від нього було чути різкий запах алкоголю, порушена координація рухів. Зрозумівши, що водій ВАЗ перебуває в стані алкогольного сп`яніння та міг спричинити ДТП, внаслідок чого викликали поліцію для фіксування події. Під час спілкування із водієм він представився як ОСОБА_11 , та повідомив, що він знаходиться в територіальній обороні;

8.Показами ОСОБА_5 , з яких вбачається, що він був свідком того як водій ВАЗ 21111 з н.з. НОМЕР_2 , рухався по зустрічній полосі дороги на великій швидкості, та створював аварійну ситуацію на дорозі. За ним поїхав транспортний засіб, після чого він допив каву та поїхав на Фольцвагені Транспортер навздогін за ВАЗ 21111. Через деякий час, він помітив, що ВАЗ 21111 було зупинлено, водіями ОСОБА_12 , та викликано поліцію. В подальшому водія ВАЗ було передано працівникам поліції.

Крім цього у своїх поясненнях, захисникк стверджувала, що автомобілем керувала ОСОБА_13 , яка, хоча і не мала посвідчення водія, але вміла керувати автомобілем. В той же час, вона в своїх же поясненнях практично, спростовує вміння її керувати автомобілем, зазначивши, що вона з`їхала на зустрічну смугу руху, переплутала педалі та вчасно не зуміла зупинити автомобіль. Також зазначила, що ОСОБА_13 на той час була вагітною.

Вказане, також, спростовує твердження, що за кермом перебувала саме ОСОБА_13 .

З огляду на викладене, вказані докази в своїй сукупності є належними та допустимими, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

Доводи апелянта, щодо допущених описок в протоколі про адміністративне правопорушення, є неспроможними, оскільки враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 24 грудня 2019 року по справі № 459/1801/17, від 28 листопада 2018 року по справі № 537/1214/17, в яких зазначено, що допущені інспекторами поліції описки в постановах про адміністративне правопорушення, не спростовують порушення вимог Правил дорожнього руху; зазначення в постанові про порушення п. 2.1 «а» Закону України «Про дорожній рух», а не ПДР, є помилковим, оскільки інспектором після зазначення пункту 2.1 «а» було пропущено ПДР.

Твердження апелянта, зокрема і щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - відмови від проходження огляду, у вчиненні якого його визнано винним.

Посилання ОСОБА_14 на те, що в протоколі та рапорті є розбіжності в часі вчинення адміністративного правопорушення є нікчемним, оскільки, як в протоколі так і в рапорті в графі примітки, належним чином описано обставини справи та чітко вказано час події а саме 18 год. 40 хв.

Доводи апелянта, щодо неправдивості показів ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне. В матеріалах справи відсутні будь які підтверджуючі докази, що правоохоронні органи якимось чином на останнього здійснювали моральний чи фізичний вплив. Крім того ОСОБА_4 навіть помилившись в імені, ніяким чином не міг помилитися в тому хто був за кермом жінка чи чоловік. Оскільки питання стоїть в тому, хто був за кермом ОСОБА_15 чи ОСОБА_1 тому показам ОСОБА_4 не має підстав не довіряти.

Решта доводів апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи, щодо скасування постанови є неспроможними, щоб скасувати фактично правильне рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко