Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/940/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.11.2022 м. Гребінка

17 листопада 2022 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., за участі особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Лубенського районного ВП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 31.03.2011,-

в с т а н о в и в :

В ході розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення встановлено, що в провадженні судді Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківського М.О. перебуває на розгляді два адміністративні матеріали від 29.09.2022 (провадження № 3/528/298/22, справа № 528/940/22); від 28.10.2022 (провадження № 3/528/334/22, справа № 528/1042/22), які надійшли від СПД №1 ВП №1 Лубенського районного відділу поліції в Полтавській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Постановою судді від 17.11.2022 вказані справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер провадження № 3/528/298/22, справа № 528/940/22.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №054584 від 29.09.2022 року слідує, що 28.09.2022 о 20-00 год. громадянин ОСОБА_1 в порушення вимог ст.150 СК України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухиливсь від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, не цікавився його навчанням, допустив, що малолітній ОСОБА_2 самовільно залишив місце проживання, не цікавилася життям та здоров`ям сина. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП.

Крім того, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №054578 від 28.10.2022 року слідує, що у період часу 01.10.2022 року по 27.10.2022 громадянин ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.150 СК України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухиливсь від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не цікавився життям, здоров`ям та навчанням своєї дитини, що привело до пропусків у школі. В зв`язку з чим, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, зазначив, що буде більше приділяти уваги вихованню дитини, з огляду на це просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Крім того, відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, крім визнання ним вини, також підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 29.09.2022 року серії ВАВ № 054584, від 28.10.2022 серії ВАВ № 054578, при цьому судом враховано, що дані протоколи відповідають вимогам, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушень та особу, яка їх вчинила; даними свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; даними рапорту СПД №1 ВП№1 про опрацювання звернення; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ; даними довідки відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради; даними характеристики на малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; поясненнями правопорушника ОСОБА_1 ; даними актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

З огляду на це, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки останній ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин, судом не встановлено.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії»).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини та її майновий стан. При цьому враховано, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні дітей, тому суд вважає, що для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому є за необхідним призначити йому стягнення в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, у виді попередження.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 496,20 грн

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 184, ст. ст. 23, 33, 245, 251, 252, 280, 283,294 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 31.03.2011, судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., на користь державного бюджету України: (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський