ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1160/20

Провадження № 33/4820/596/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485917 від 01 вересня 2020 року зазначено, що 01 вересня 2020 року о 18 год 45 хв на автошляху Н-25 215 км 200 м сполученням Рівне-Городище ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , унаслідок дорожньо-траспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 серпня 2022 року, вказану постанову скасувати, та надіслати справу на новий розгляд до Нетішинського міського суду Хмельницької області.

Так, в оскаржуваній постанові зазначається, що вона винесена 30 серпня 2022 року, проте, в залі суду в присутності сторін по справі ця постанова не оголошувалась і сторонам не вручалась, була отримана ним лише 08 вересня 2022 року (про отримання повного тексту постанови він розписався у справі).

Отже, апеляційна скарга подається у десятиденний строк з дати отримання постанови з клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження та поновленням відповідного строку.

Уважав, що строк на апеляційне оскарження постанови ним пропущений з поважних причин.

Зазначав, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Посилався на те, що винною особою у даній ДТП є саме водій ОСОБА_2 , який здійснив порушення п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Саме ці порушення ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП.

Звертав увагу, що є незрозумілим, чому працівниками поліції протокол про вчинення адміністративного правопорушення був складений на його ім`я, а не на водія ОСОБА_2 .

У разі наявності суперечливих обставин, протоколи про адміністративне правопорушення повинні складатись на всіх водіїв-учасників ДТП, щоб суд, після детального встановлення усіх обставин справи міг притягнути винну особу до відповідальності.

Він неодноразово просив направити матеріали справи на доопрацювання, зокрема, для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення на водія ОСОБА_2 , у діях якого вбачається явні порушення ПДР, унаслідок чого виникла ДТП.

Окрім того, на його думку, зі схеми ДТП, відеозапису, пояснень сторін у справі та свідка ОСОБА_3 і висновку експерта вбачається, що на момент вчинення маневру водієм ОСОБА_2 , його автомобіль вже знаходився на суміжній смузі праворуч, на яку лише мав перестроїтись ОСОБА_2 , чого всупереч наведеним доказам не було встановлено суддею суду першої інстанції.

Тобто, судом неправильно встановлено обставини щодо одночасного перестроювання обох транспортних засобів.

Наведені обставини, на його думку, свідчать про те, що обґрунтування та висновки, які наведені в оскаржуваній постанові є незаконними і такими, що грубо суперечать чинним Правилам дорожнього руху України та чинному законодавству України.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, заперечення потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Бойка В.Ф. проти її задоволення, приходжу до висновку про таке.

Оскільки копія оскаржуваної постанови своєчасно не була отримана за обставин, зазначених у апеляційній скарзі, уважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин та з урахуванням вказаних обставин підлягає поновленню.

За змістом КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яка зумовлює, зокрема, наявність можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Уважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не є належним чином мотивованими і переконливими, а тому не заслуговують на увагу з таких мотивів.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд оцінює сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, що дають підстави для прийняття відповідного судового рішення.

Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими п.п.1.3.

Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення відображають роль кожного окремо учасника вказаної події.

Приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485917 від 01 вересня 2020 року; схемою місця ДТП; письмовими та усними поясненнями учасників ДТП.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. В своїх усних та письмових поясненнях зазначав, що у ДТП, яка відбулася 01 вересня 2020 року, винен водій «Volkswagen Golf» ОСОБА_2 , який порушив вимоги Правил дорожнього руху України, зокрема п.п.10.1, 10.3, 10.4., а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, 01 вересня 2020 року він ( ОСОБА_1 ) рухався по автошляху Н-25 на автомобілі «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , попереду нього рухався водій «Volkswagen Golf» ОСОБА_2 . Маючи намір здійснити поворот праворуч у м. Нетішин, він завчасно увімкнув покажчик повороту. Дивлячись на те, що автомобіль попереду проїхав з`їзд на смугу руху для гальмування та не увімкнув покажчик повороту, він з`їхав на вказану смугу та рухався по ній з увімкнутим покажчиком повороту. У цей час водій ОСОБА_2 увімкнув покажчик правого повороту. Він уважав, що водій попереду бачить його та пропустить, а коли зрозумів, що ОСОБА_4 його не бачить, то відразу застосував екстрене гальмування, однак, уникнути зіткнення не вдалося.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції пояснив, що 01 вересня 2020 року він повертався з м. Рівного до м. Нетішина, приблизно за 250 м від Т-подібного перехрестя, перед перестроюванням на смугу гальмування праворуч, увімкнув покажчик повороту, знизив швидкість та почав пригальмовувати, однак, через якийсь час відчув удар ззаду. Уважав, що у ДТП є вина водія автомобіля марки «Toyota RAV4», що рухався позаду та був на смузі руху, призначеній для гальмування, бо останній не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення.

Свідок ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_1 у суді першої інстанції надала показання аналогічні показанням свого чоловіка, крім того, зазначила, що ОСОБА_2 не зміг пояснити, чому він здійснив перестроювання в праву смугу руху і зупинився, при цьому не дотримався п.10.1, п.10.3 Правил дорожнього руху України.

Свідок ОСОБА_5 у суді першої інстанції надав показання аналогічні показанням ОСОБА_2 та вказав, що їхав з останнім на передньому пасажирському сидінні. Не доїжджаючи до повороту в м. Нетішин, перед перестроюванням на смугу гальмування праворуч, водій увімкнув покажчик повороту, знизив швидкість та почав пригальмовувати, однак, через якийсь час вони відчули удар ззаду. Уважав, що водій «Toyota RAV4» не дотримався безпечної дистанції.

Захисник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Бойко В.Ф. у суді першої та апеляційної інстанції вказував, що водієм «Toyota RAV4» ОСОБА_1 порушено п. 12.1, 13.1 ПДР України. Уважав, що останній мав би реагувати на дорожню обстановку і враховуючи, що ОСОБА_2 пригальмовував, то і він відповідно мав би гальмувати, орієнтуючись на задні стоп-сигнали.

Зокрема, проаналізувавши вказані докази та показання з точки зору їх допустимості, належності та достатності слід дійти висновку, що саме водій ОСОБА_1 , відносно якого було складено матеріали про адміністративне правопорушення та якому інкримінуються зазначені вище порушення Правил дорожнього руху України, не вибрав установлену межу безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; та не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Щодо висновку експерта слід зазначити, що в судовій практиці проведення відповідних досліджень при встановленні причинного зв`язку дій учасників ДТП з настанням пригоди досліджується не вся сукупність явищ, які впливали на виникнення пригоди, а лише ті окремі ланки ланцюга взаємопов`язаних явищ, для дослідження яких необхідні його спеціальні знання.

Так, експерт розглядає дії водія виключно як дії оператора, що визначають характер руху керованого ним транспортного засобу в конкретній дорожній обстановці.

Експерт може говорити про наявність чи відсутність причинного зв`язку, причини пригоди чи необхідних умов її виникнення лише з технічної точки зору.

Уважаю, що водієм ОСОБА_1 порушено п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485917 від 01 вересня 2020 року.

Такий висновок можна дійти, проаналізувавши та надаючи оцінку зібраним у справі про адміністративне правопорушення доказам у їх сукупності.

Крім того, цей висновок підтверджується наявними доказами, що вказують на спричинені механічні пошкодження в автомобілів, а саме на автомобілі «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджено передній бампер з лівої сторони, ліва фара, переднє ліве крило, ліва протитуманна фара, омивач, а на автомобілі «Volkswagen Golf», держаний номерний знак НОМЕР_3 , зафіксовано пошкодження заднього бамперу з лівої сторони, задній правий «стоп».

Саме такі обставини події узгоджуються із поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 щодо події ДТП та взяті судом до уваги.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною.

Причиною вказаної ДТП стало порушення ОСОБА_1 п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

При розгляді цієї справи суд першої інстанції вимог закону повною мірою дотримався, що призвело до повного з`ясування усіх обставин.

Відтак, ураховуючи зазначене відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з викладених у ній мотивів.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, не встановлено.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не допущено.

Відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови суду та закриття провадження відсутні чи направлення її на новий судовий розгляд.

Водночас апеляційний суд зауважує й на те, що місцевий суд у мотивувальній частині свого рішення сформулювавши фактичні обставини правопорушення та зробивши висновки за результатами судового розгляду з посиланням на зміст протоколу (висунутого обвинувачення), окрім цього ще зазначив «дії водія автомобіля Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам ПДР України у даній дорожній обстановці. Так, згідно з п. 9.4. ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно з п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. Що також підтверджується дослідженим та проаналізованим висновком експерта, показами сторін учасників ДТП.

Таким чином, доводи щодо наявності у водія ОСОБА_2 можливості відвернути ДТП заслуговують на увагу, але не спростовують вини ОСОБА_6 у зіткненні транспортних засобів.».

Приписами абз.4 ч.2 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

За змістом оскаржуваної постанови суд першої інстанції встановив і визнав доведеним порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з наведенням детального опису фактичних обставин його вчинення. Поряд з цим суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення при викладенні висновку в стверджувальній формі про вчинення саме ОСОБА_1 цього правопорушення

Тому оцінка дій іншого водія, який не притягається до адміністративної відповідальності, є зайвою, оскільки обставини, які ставляться у вину особі за протоколом, підлягають доведенню під час розгляду справи.

Допущене місцевим судом порушення під час викладення оскаржуваного судового рішення є неприйнятним, а тому це рішення належить змінити, виключивши з його мотивувальної частини наведені посилання у відповідній частині.

З огляду на те, що вказані невідповідності можуть бути виправлені під час апеляційного розгляду, не вбачається підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП змінити.

Виключити з її мотивувальної частини посилання на порушення водієм автомобіля Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 вимог п.п.9.4, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

У решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.