ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1043/22 Справа № 192/999/22 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О.О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Тома В.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Тома В.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівки Дніпровського району Дніпропетровської області, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 22 липня 2022 року о 17 год. 45 хв. в с. Богданівка Солонянського району Дніпропетровської області по вул. Осипенко він керував автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, нестійка хода, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Тома В.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року та провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що:

- обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам подій за участю ОСОБА_1 , тобто, наявні певні суперечності у часі;

- ОСОБА_1 не керував автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 при зазначених подіях, а лише перебував в транспортному засобі, який не рухався;

- поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, а натомість особисто склав пояснення від імені ОСОБА_1 , де зазначив, що останній відмовився від підпису цих пояснень;

- свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зацікавленими особами, тому що у них з ОСОБА_1 стався конфлікт, і останні мали бажання помсти або якимось чином його покарати, зазначивши, що автомобіль Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 , намагався здати заднім ходом до них у подвір`я, після чого вони забрали ключі від даного авто;

- не відомо, звідки на місці події з`явилися працівники поліції, оскільки згідно з відповіддю на адвокатський запит від 11.08.2022 року зазначено, що 22.07.2022 року в період з 14.00 до 18.00 по спецлінії «102» ГУНП повідомлення від громадян з с.Богданівка (Солонянського) Дніпровського району, про виявлення водія в стані алкогольного сп`яніння, не обліковується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Тома В.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 317370 від 22 липня 2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. До того ж, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього будь-яких заперечень по факту його складання не надав, жодної незгоди в протоколі не зазначив, тож, незгода останнього з діями інспекторів поліції, на що є посилання в поданій апеляції, та на чому наполягала сторона захисту в судовому засіданні, не знайшла свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Не знайшли свого підтвердження під час судового та апеляційного розглядів й доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, які, до того ж, повністю спростовуються доказами, які містяться у матеріалах справи, і доводи апеляційної скарги в цій частині не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, позаяк місцевим судом ОСОБА_1 було визнано винним не у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 130 КупАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та 268 КУпАП, також є необгрунтованими та спростовуються наданими до суду апеляційної інстанції матеріалами.

Що ж стосується посилань захисника на певні суперечності між фактичними обставинами події та їх фіксацією у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зауважує, що цей факт не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, не є безумовною підставою для скасування судового рішення та не спростовує винність ОСОБА_1 у порушенні вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмови на вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянтом під час апеляційного розгляду не було надано доказів на підтвердження зацікавленості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на що є посилання в поданій апеляційній скарзі, жодних сумнівів у правдивості письмових пояснень зазначених свідків не виникає, тож доводи захисника в цій частині є безпідставними та не можуть бути визнані слушними судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у строк, передбачений ст.38 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тома В.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко