Єдиний унікальний номер судової справи 481/431/22
Номер провадження 33/812/156/22 Головуючий у місцевому суді: Вжещ С.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Яроша В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Яроша Віктора Віталійовича на постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 209898, 14 червня 2022 року о 22-29 год водій ОСОБА_1 в м. Новий Буг по вул. Гагаріна, керував транспортним засобом RENAULT Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого становить 0,58 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ярош В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі адвокат Ярош В.В. зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а відтак на думку захисника відсутні і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння допущено ряд порушень, яким суд не надав уваги, незважаючи на те, що сторона захисту на них неодноразово наголошувала.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався не у присутності ОСОБА_1 , а Акт огляду працівниками поліції взагалі не складався.

Вважає, що відеозапис, що міститься в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки на відеозаписі відсутня дата та час зйомки, а самі файли що містять відео різняться, що свідчить про те, що вони записані за допомогою різних приладів, між тим на які саме в протоколі не зазначено.

Наголошує на тому, що на відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем RENAULT Duster, НОМЕР_1 , а лише факт перебування останнього поруч з вказаним автомобілем. Крім того, не зафіксовано безпосередньо момент зупинки вказаного транспортного засобу.

Зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення та з відеозапису не є зрозумілим чи було відсторонено водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом RENAULT Duster, НОМЕР_1 як то передбачено ст. 266 КУпАП. Крім того, посвідчення водія вилучено не було, хоча воно було наявне у водія ОСОБА_1 .

Відмічає, що на відео не зафіксовано, що водієві ОСОБА_1 були роз`яснені його права, що перешкоджає забезпеченню справедливого судового розгляду та захисту прав особи. Також не було зафіксовано факту, що останній відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та від отримання копії протоколу.

Вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що перед продуванням приладу «Драгер» ОСОБА_1 здійснив вприскування спиртовмісного освіжувала дихання в ротову порожнину та не заслухав його пояснення з цього приводу. У зв`язку з чим вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, натомість вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі. в якій просив задовольнити апеляційну скаргу.

В суді апеляційної інстанції захисник - адвокат Ярош В.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.

Вислухавши аргументи і доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Яроша В.В., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 209898, 14 червня 2022 року о 22-29 год водій ОСОБА_1 в м. Новий Буг по вул. Гагаріна, керував транспортним засобом RENAULT Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого становить 0,58 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол водієм ОСОБА_1 не підписано, жодних пояснень та спростувань викладених в ньому обставин водієм не надано.

За положеннями пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 209898 від 14 червня 2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу Alcotest 6820, тест № 47, результат 0,58 ‰ (а.с.3).

Крім того, працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від підпису в Акті водій ОСОБА_1 відмовився (а.с.5).

Факт проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства також підтверджено відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 в порушення пункту 2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом RENAULT Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 14 червня 2022 року о 22-29 год в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений посадовими особами патрульної поліції з грубим порушення його прав та інтересів, а також норм чинного законодавства є безпідставними, оскільки істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено. А крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не складався, оскільки матеріали справи містять Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с.4).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час огляду водія були відсутні свідки, є безпідставні з огляду на положення ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, оформлення матеріалів огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 здійснено згідно з чинним законодавством.

Доводи щодо відсутності підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , суд до уваги не бере з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області від 13.05.2022 року № 68 «Про встановлення комендантської години на території Новобузької територіальної громади», встановлена комендантська година на території Новобузької територіальної громади з 22:00 до 05:00 та, одним з її вимог, є заборона перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Посилання адвоката Яроша В.В. в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 265-1 КУпАП, щодо тимчасового вилучення посвідчення водія є безпідставні, оскільки з відеозапису вбачається що водій ОСОБА_1 не надав посвідчення водія працівникам поліції, натомість демонстрував його на власному телефоні в додатку «Дія», що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор «Tecsar» № 101484362.

Доводи про те, що не є доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 14 червня 2022 року перед його зупинкою та проведенням огляду на стан сп`яніння є неприйнятними, оскільки факт керування, зупинки та момент виходу водія ОСОБА_1 з транспортного засобу RENAULT Duster державний номерний знак НОМЕР_1 (з місця водія), вбачається з відеозапису, що міститься в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що перед продуванням приладу «Драгер» ОСОБА_1 здійснив вприскування спиртовмісного освіжувала дихання в ротову порожнину та не заслухав його пояснення з цього приводу спростовуються мотивованою оцінкою вказаного факту суддею суду першої інстанції в оскаржуваній постанові. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З відеозапису, що наявний в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , якому неодноразово пропонувалось працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» довгий час уникав від проходження такого огляду, а потім, після вприскування в ротову порожнину спиртовмісного освіжувала дихання, швидко продув прилад Drager. Вказана поведінка водія може свідчити лише про те, що ОСОБА_1 завідомо знаючи про свій стан, намагався ввести працівників поліції в оману, а після оголошення результату тесту, проти нього не заперечував.

Також не заслуговують на увагу посилання на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є належним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушенням зазначено відео реєстратор на який було здійснено запис - «Tecsar» №01484362.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не проводилась безперервна відеофіксація обставин виявленого правопорушення, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису від 18 грудня 2018 року № 1026, а фрагменти відеозапису спілкування поліцейських з ОСОБА_1 є порушенням Інструкції, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо обставин зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність допиту працівників поліції, що складали документи за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в якості свідків, не може бути прийнято до увагу з огляду на наступне.

За положеннями ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. За такого, інспектор не може бути об`єктивним свідком а відтак їх свідчення не можуть бути допустимими доказами по справі.

Не є підставою для скасування постанови суду також твердження адвоката Яроша В.В. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці є твердження є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 209898 від 14 червня 2022 року; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудного відео регістратора та результатом тесту № 47 з показником 0,58 ‰.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Всі інші заперечення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Яроша В.В. суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, а тому не бере їх до уваги.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Яроша Віктора Віталійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортного засобу строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко