Справа № 464/8390/21 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/811/63/22 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124. ст.122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення прав керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 04.11.2021 о 20 год 40 хв у м.Львові по вул. Тернопільській, 21е, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Sens», р.н. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Skoda Fabia», р.н. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п. 13.1 ПДР.

Окрім цього, ОСОБА_1 04.11.2021 о 20 год 40 хв у м.Львові на вул. Тернопільській, 21е, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Sens», р.н. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, не повідомивши орган чи підрозділ поліції про дану подію, чим порушив вимоги п. 2.10 а,д ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2021 року змінити в частині накладеного на нього стягнення на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що накладене на нього стягнення є надто суворим, адже жодної дорожньо-транспортної пригоди він не вчиняв, хоча й визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень протягом усього часу судового розгляду.

Як зазначає ОСОБА_1 , у нього на утриманні є дружина, дві малолітні дитини, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, сприяв встановленню обставин справи, щиро кається, автомобіль є джерелом доходу, відтак позбавлення права керування транспортними засобами може позбавити його засобів для існування.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого, який зазначив, що близько тижня самостійно шукав причетного до ДТП водія, однак просить не позбавляти правопорушника права керування транспортного засобу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124. ст.122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних й перевірених суддею доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №259902 від 29.11.2021, серії ААБ №259901 від 29.11.2021, рапортом інспектора УПП у Львівській області Т.Оленича від 04.11.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , фото-таблицями транспортних засобів - учасників ДТП, що ніким не оскаржується.

Щодо викладених в апеляційній скарзі доводів про необґрунтованість призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то такі не заслуговують на увагу.

Так, санкція за більш тяжке адміністративне стягнення ст. 122-4 КУпАП передбачає декілька альтернативних видів адміністративних стягнень, а саме штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, застосування одного із видів яких залежить від обставин справи, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

При обранні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення суддя першої інстанції в повній мірі врахував характер вчинених правопорушень, ступінь його вини, яка характеризується прямим умислом,його ставлення до скоєного, який як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді хоч і вказує, що визнає свою вину у вчиненому, однак водночас заперечує, що скоїв дорожньо-транспортну пригоду, що свідчить про відсутність щирого каяття та усвідомлення протиправності дій та їх наслідків, особу порушника, який хоч і зазначив, що транспортний засіб є засобом для існування та джерелом заробітку, однак на підтвердження цього не надав жодних документів, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33, ст.36 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 визнав свою вину, має на утриманні дружину й двох дітей та має потребу користуватись автомобілем в інтересах своєї сім`ї, не можуть бути достатніми підставами для пом`якшення призначеного адміністративного стягнення, враховуючи те, що водій грубо порушив вимоги ПДР та після ДТП залишив місце пригоди, крім того, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції ним не було надано доказів на підтвердження того, що робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни в частині накладеного адміністративного стягнення немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк