Номер провадження: 33/813/272/22
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Cтоянової Л.И., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського райсуду м. Одеса від 26.11.2021, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 06.07.2021 ОСОБА_1 о 03:52 год. у м. Одеса по вул. Каманіна 15а керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням алкотестера Drager 7510, результати огляду становлять 1,29%. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 ПДР України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Пустинцев А.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог КУпАП та неповнотою дослідженням доказів, з огляду на наступне:

- судом 1-ої інстанції, всупереч положенням ст. 280 КУпАП, достеменно не з`ясовано чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №026529 від 06.07.2021 є неналежним доказом, оскільки його було оформлено за відсутності двох свідків, тобто проходження водієм огляду на стан сп`яніння було здійснено з порушенням встановленого порядку;

- судом не враховано, що матеріали справи не містять доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- суд 1-ої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , при цьому останнього не було належним чином сповіщено про місце та час розгляду справи.

Посилаючись на наведені обставини, захисник Пустинцев А.В. просить скасувати постанову суду та провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисник Пустинцев А.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття суд не повідомили та жодних клопотань про відкладання розгляду справи не подавали, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника Пустинцева А.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі твердження вважає голослівними та такими що спростовуються доказами по справі.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №026529, відповідно до якого водій ОСОБА_1 06.07.2021 о 03:52 год. керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився огляд на стан сп`яніння із застосування алкотестера Drager 7510;

- роздруківкою результату тесту №37, проведеного 06.07.2021 о 04:19 за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 (№ARMF-0280), згідно з яким рівень концентрації алкоголю у повітрі, що видихнув ОСОБА_1 , становив 1,29% (проміле);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за формою, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 1,29%, а також з підписом ОСОБА_1 щодо згоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами з нагрудної камери співробітника поліції №№1633, 1739, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №026529 від 06.07.2021 складеного щодо ОСОБА_1 є неналежним доказом, оскільки його було оформлено за відсутності двох свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими та звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до Закону України «Про окремі внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1291-ІХ від 16.02.2021, внесенні зміни до ч. 2 ст. 266 КУпАП та викладено у такі редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Так, з матеріалів справи вбачається, що співробітниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів здійснювався відеозапис, який долучений до зазначеного протоколу, а отже на переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №026529 від 06.07.2021 є належним та допустимим доказом.

Окрім того, із відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Більш того, відповідно до вказаного відеозапису, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом саме ним.

Апеляційний суд критично оцінює посилання сторони захисту щодо неналежного сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи містяться судові виклики ОСОБА_1 в судові засідання суду 1-ої інстанції призначенні на 30.07.2021, 19.08.2021, 25.08.2021, 24.09.2021, 23.10.2021, 19.11.2021, тобто судом 1-ої інстанції булі вжитті належні заходи для забезпечення безпосередньої участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Більш того, незважаючи на належне сповіщення ОСОБА_1 та його захисника про дату, час та місце апеляційного розгляду, ані він, ані його захисник в судове засідання апеляційного суду також не з`явились.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, проте зазначає, що примусове відсторонення від керування транспортним засобом є правом, а не обов`язком працівників поліції, натомість чого вони не застосували цей засіб примусу, щодо ОСОБА_1 не відомо.

На переконання апеляційного суду, зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Окрему увагу апеляційний суд звертає на текст апеляційної скарги захисника Пустинцева А.В., а саме аркуш №5, в якому захисник посилається на відсутність доказів винуватості водія ОСОБА_2 , який не має жодного відношення до матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 .

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи захисника Пустинцева А.В. та навпаки повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського райсуду м. Одеси від 26.11.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца