ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Західземпроект», РНОКПП: НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 265117 від 09.09.2021, 09 вересня 2021 року о 08 год. 55 хв. в м. Рівне на перехресті нерівнозначних доріг вул. Соломії Крушельницької - вул. Степана Бандери водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу і допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg» НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Павлюк М.Г. надав письмові пояснення та показав, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» рухався по головній дорозі та з крайнього правого положення із вул. Степана Бандери виконував поворот ліворуч на вул. Соломії Крушельницької. При цьому з другорядної дороги зі сторони вул. Соломії Крушельницької виїжджав автомобіль «Mitsubishi Lancer» під керуванням ОСОБА_1 , який не надав перевагу в русі ОСОБА_2 у результаті чого відбулося ДТП, а автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Парчук С.В. надав письмові пояснення та показав, що в даному випадку вини у ОСОБА_1 у скоєння ДТП немає, і вона не доведена матеріалами справи «поза розумним сумнівом». Крім того вказав, що винуватцем ДТП вважає водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 , оскільки у той момент коли на зазначеному вище перехресті утворився затор і автомобілям, які рухалися по головній дорозі праворуч від автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 було заборонено виїжджати на дане перехрестя, водій ОСОБА_1 оцінивши дорожню обстановку розпочав виконувати рух прямо зі сторони вул. Соломії Крушельницької та перетинати вул. Степана Бандери. У цей час водій ОСОБА_2 порушував ПДР, а саме: рухався вниз по вул. Степана Бандери до перехрестя із вул. Соломії Крушельницької зі швидкістю близько 80 км/год., перевищуючи швидкість руху у 50 км/год. в населених пунктах (п. 12.4 ПДР); при цьому виконував обгін колони легкових та вантажних автомобілів, які стояли в заторі по вул. Степана Бандери до перехрестя із вул. Соломії Крушельницької, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті (п. 14.6 в) ПДР); при цьому здійснив виїзд за межі своєї смуги руху, з перетином горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія)) (п. 1.1 абз. 3, абз.абз. 2, 3, 4, 5 Розділу 34 ПДР); при цьому здійснив виїзд на перехрестя на якому утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів (п. 16.4 ПДР); при цьому виконував обгін на перехресті (пункт 14.6 а) ПДР).

Саме ці порушення на його думку призвели до ДТП, при цьому аварійну ситуацію було викликано безпосередньо водієм автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 , а водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути даного ДТП, оскільки оглядовість для нього була повністю перекрита проїжджаючим повз автомобілем «Таврія» вантажної модифікації базового автомобіля ЗАЗ-1102, а тому водій ОСОБА_1 не бачив, що по головній дорозі з порушенням ПДР рухається автомобіль «Volkswagen Touareg» перетинаючи при цьому траєкторію руху автомобіля «Mitsubishi Lancer», а також не міг очікувати появу даного автомобіля з правого боку від себе, оскільки розраховував, що всі учасники дорожнього руху дотримуються ПДР (п. 1.4 ПДР).

Також, 02.11.2021 у даній справі призначено судову фототехнічну, транспортно-трасологічну та авто-технічну експертизи проведення якої доручено експертам Рівненського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

09.02.2022 до суду надійшло клопотання експерта № КСЕ-19/118-22/783 про неможливість проведення експертизи та необхідність надання експерту додаткових вихідних даних для її проведення.

Будучи в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Павлюк М.Г. та захисник ОСОБА_1 - адвокат Парчук С.В. повідомили про відсутність у їх володінні додаткових вихідних даних необхідних для надання експерту для проведення експертизи та не заперечили проти подальшого розгляду даної справи без її проведення.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 265117 від 09.09.2021 слідує, що інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області лейтенант поліції Драгальчук Д.Г. розглядаючи справу встановив, що в даній ДТП наявна вина водія «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 ОСОБА_1 , при цьому потерпілим у справі є водій автомобіля «Volkswagen Touareg» НОМЕР_3 ОСОБА_2 .

Схема місця ДТП, яка сталася 09.09.2021 о 08 год. 55 хв. на перехресті вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької у місті Рівне складена поліцейським роти № 3 сержантом поліції Йосипівом В.П. з якої вбачається, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» НОМЕР_3 рухався у м. Рівне по вул. Степана Бандери по головній дорозі та зі своєї смуги руху із крайнього правого положення виконував лівий поворот на вул. Соломії Крушельницької на другорядну дорогу. Водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 рухався у м. Рівне по вул. Соломії Крушельницької із другорядної дороги та виконуючи рух прямо перетинав вул. Степана Бандери не надавши перевагу в русі водію ОСОБА_2 після чого відбулося зіткнення між вищевказаними автомобілями. У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

З початкових письмових пояснень ОСОБА_2 від 09.09.2021 вбачається, що 09.09.2021 близько 08 год. 55 хв. останній керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» рухався у м. Рівне по вул. Степана Бандери по головній дорозі зі швидкістю 50 км/год. та хотів виконати лівий поворот на вул. Соломії Крушельницької на другорядну дорогу. У цей час з лівої сторони від ОСОБА_2 зі сторони вул. Соломії Крушельницької із другорядної дороги виїжджав автомобіль «Mitsubishi Lancer». В подальшому, останній почав маневрувати вправо, а автомобіль «Mitsubishi Lancer» вдарив його у ліву сторону. У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. З урахуванням поданих додаткових заперечень вважає, що доводи захисника особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_3 , жодним чином не спростовують відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення з підстав викладених у запереченні.

У своїх письмових поясненнях від 09.09.2021 та 14.09.2021 ОСОБА_1 вказує, що 09.09.2021 близько 09 год. 00 хв. він став учасником ДТП, яка відбулася на перехресті вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької у місті Рівне між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer». Водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» та рухався по вул. Соломії Крушельницької у напрямку вул. Соборної. Під`їхавши до перехрестя вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької ОСОБА_1 зупинився для пропуску автомобілів, що рухалися по вул. Степана Бандери. По вул. Степана Бандери орієнтовно від будинку де розташована аптека «РівнеЛіки» вниз у напрямку до перехрестя вулиць Княгині Ольги та Степана Бандери орієнтовно до зупинку громадського транспорту утворився затор із легкових та вантажних автомобілів, які рухалися однією колоною на невеликій швидкості. У якийсь момент автомобілі, що рухалися по вул. Степана Бандери зі сторони нічного клубу «Магнат» до кафе «Бруклін» зупинилися, в тому числі для пропуску пішоходів, які переходили дорогу. У цей час на перехресті вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької утворився затор, а тому автомобілі, які рухалися праворуч від ОСОБА_1 повністю зупинилися не виїжджаючи на дане перехрестя. При цьому колона легкових та вантажних автомобілів праворуч від ОСОБА_1 розташувалася приблизно по центру своєї смуги руху таким чином, що відстань між ними та суцільною лінією дорожньої розмітки становила приблизно 1,0-1,5 метра. Оцінивши дорожню обстановку ОСОБА_1 зрозумів, що очікувати появу автомобіля з правого боку не представлялося можливим оскільки усім автомобілям, які рухалися праворуч від ОСОБА_1 заборонялося виїжджати на дане перехрестя через затор, а відстань яка утворилася між суцільною лінією дорожньої розмітки та автомобілями не дозволяла об`їхати колону машин не виїхавши на зустрічну смугу руху та не перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки. Окрім цього згідно ПДР обгін у населеному пункті за 50 метрів до пішохідного переходу заборонено, а також заборонено здійснювати обгін на перехресті. У даній дорожньо-транспортній обстановці водій ОСОБА_1 розраховував, що інші учасники дорожнього руху теж дотримуються ПДР. Усі автомобілі праворуч від ОСОБА_1 стояли, а зліва рухався легковий автомобіль. Пропустивши даний автомобіль ОСОБА_1 на невеликій швидкості розпочав рух прямо додатково подивившись спочатку вліво, а потім направо. Оскільки транспортних засобів руху яким ОСОБА_1 міг би завадити останній не побачив, тому продовжив рух прямо. Однак, потім з правої сторони у напрямку від вул. Відінської до вул. Княгині Ольги на великій швидкості обганяючи весь транспортний потік автомобілів, які стояли у заторі праворуч від ОСОБА_1 по зустрічній смузі руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки їхав автомобіль «Volkswagen Touareg» без увімкнених покажчиків повороту, в тому числі лівого повороту. При обгоні колони автомобілів, які стояли в заторі автомобіль «Volkswagen Touareg» з метою уникнення ДТП почав маневрувати вправо та своєю лівою стороною вдарив ОСОБА_1 в праву передню частину його автомобіля «Mitsubishi Lancer». Та швидкість з якою рухався автомобіль «Volkswagen Touareg» із порушенням ПДР не дозволила ОСОБА_1 вчасно зреагувати та уникнути даної ДТП. Також ОСОБА_1 зазначає, що на місці події водій автомобіля «Volkswagen Touareg» спочатку пояснював, що рухався прямо вниз по вул. Степана Бандери, а потім змінив свої пояснення та вказав, що виконував поворот ліворуч на вул. Соломії Крушельницької. Також ОСОБА_1 зазначає, що схема місця ДТП була складена працівниками поліції виключно із пояснень водія «Volkswagen Touareg» при цьому пояснення ОСОБА_1 до уваги взяті не були.

ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях від 19.09.2021 зазначив, що 09.09.2021 близько 09 год. 00 хв. він став свідком ДТП, яка відбулася на перехресті вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької у місті Рівне між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer». Водій ОСОБА_4 рухався автомобілем «Volkswagen Tiguan» по вул. Соломії Крушельницької зі сторони стоматологічної поліклініки «ДентаМед». Автомобіль «Mitsubishi Lancer» рухався по вул. Соломії Крушельницької назустріч ОСОБА_4 та під`їхавши до перехрестя повністю зупинився. Зі сторони кільця «Дружба» по вул. Степана Бандери рухалася колона автомобілів в заторі, який утворився аж до перехрестя вул. Княгині Ольги та вул. Степана Бандери до кафе «Бруклін». ОСОБА_4 зупинився перед перехрестям та хотів повернути направо на вул. Степана Бандери однак не зміг цього зробити, оскільки на самому перехресті утворився затор і ОСОБА_4 чекав своєї черги. В цей момент по ліву сторону від ОСОБА_4 приблизно по центру своєї смуги руху перед перехрестям на пішохідному переході зупинився легковий автомобіль. Даний автомобіль не виїжджав на перехрестя тому що воно було зайняте через затор. В цей момент автомобіль «Mitsubishi Lancer» почав здійснювати рух прямо по вул. Соломії Крушельницької перетинаючи вул. Степана Бандери оскільки автомобіль, який стояв ліворуч від ОСОБА_4 не виїжджав на перехрестя так-як йому було це заборонено ПДР. В цей момент зі сторони кільця «Дружба» по вул. Степана Бандери рухався автомобіль «Volkswagen Touareg», який намагався здійснити обгін усієї колони автомобілів, що стояли в заторі при цьому виїхавши своєю лівою частиною на зустрічну смугу руху. В цей момент відбулося зіткнення між автомобілями «Mitsubishi Lancer» та «Volkswagen Touareg». Водій ОСОБА_4 зазначає, що будь-яких покажчиків повороту і у автомобіля «Mitsubishi Lancer» і в автомобіля «Volkswagen Touareg» увімкнено не було, а тому на його думку обидва автомобіля рухалися прямо. Також ОСОБА_4 зазначає, що дана подія була зафіксована на його відео-реєстратор відеозапис з якого він добровільно надає.

Свідок ОСОБА_5 у своїх поясненнях від 20.09.2021 вказала, що 09.09.2021 близько 09 год. 00 хв. вона стала свідком ДТП, яка відбулася на перехресті вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької у місті Рівне між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer». Водій ОСОБА_5 рухалася автомобілем «Renault Megane» НОМЕР_4 по вул. Степана Бандери зі сторони кільця «Дружба». Під`їхавши до вищевказаного перехрестя ОСОБА_5 зупинилася перед пішохідним переходом приблизно по центру своєї смухи дорожнього руху не виїжджаючи на перехрестя, оскільки на даному перехресті утворився затор. Колона автомобілів рухалася у заторі від нічного клубу «Магнат» до перехрестя вул. Княгині Ольги та вул. Степана Бандери. В цей момент ОСОБА_5 побачила, що по ліву сторону від неї зі сторони вул. Соломії Крушельницької на малій швидкості розпочав рухатися автомобіль «Mitsubishi Lancer», який рухався прямо. Для руху ОСОБА_5 даний автомобіль не заважав, оскільки згідно ПДР остання не мала права виїжджати на перехрестя через затор. В цей момент ОСОБА_5 побачила боковим зором, що поруч неї з лівої сторони на великій швидкості пролетів автомобіль «Volkswagen Touareg». Даний автомобіль по темпу руху суттєво вирізнявся з-поміж інших водіїв, оскільки всі рухалися дуже помалу та в заторі на відміну від водія автомобіля «Volkswagen Touareg», який їхав дуже швидко та по лівій стороні усього затору. У цей момент ОСОБА_5 подумала про себе «куди так можна летіти, коли усі стоять». На думку ОСОБА_5 даний автомобіль просто намагався обігнати колону машин, які стояли в заторі. Також ОСОБА_5 зазначає, що автомобіль «Volkswagen Touareg» не гальмував перед перехрестям, а та швидкість з якою він рухався фізично не дозволяла здійснити йому поворот на ліво на вул. Соломії Крушельницької. Також ОСОБА_5 зазначає, що коли автомобіль «Volkswagen Touareg» проїжджав повз неї ліворуч він зробив це на відстані від неї не менше 1,0-1,5 метра. При цьому ОСОБА_5 стверджує, що проїзд даного автомобіля не відбувся впритул по відношенню до неї. У цей момент відбулося зіткнення між вищевказаними автомобілями.

ОСОБА_6 , 22.09.2021 надав пояснення з яких вбачається, що 09.09.2021 близько 09 год. 00 хв. він став свідком ДТП, яка відбулася на перехресті вулиць Степана Бандери та Соломії Крушельницької у місті Рівне між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer». Водій ОСОБА_6 рухався автомобілем «Toyota Camry» НОМЕР_5 зі сторони стоматологічної поліклініки на вул. Соломії Крушельницької. Під`їхавши до перехрестя вищевказаних вулиць ОСОБА_6 зупинився, а перед ним був розташований автомобіль «Mitsubishi Lancer», який також не рухався. Зі сторони магазину «Сота», що на вул. Степана Бандери вниз до перехрестя вул. Степана Бандери та вул. Княгині Ольги утворився затор. Автомобілі рухалися дуже помалу та однієї колоною. В цей момент автомобіль «Mitsubishi Lancer» почав рухатися прямо і ОСОБА_6 побачив, що з правого боку на великій швидкості приблизно 60-80 км/год. йшов на обгін автомобіль «Volkswagen Touareg» при цьому частиною автомобіля рухався по зустрічній смузі руху. Також ОСОБА_6 зазначає, що він запам`ятав що автомобіль «Volkswagen Touareg» почав маневрувати вправо, щоб уникнути зіткнення. Після чого відбулося зіткнення вищевказаних автомобілів. Також ОСОБА_6 зазначає, що він не запам`ятав чи у автомобіля «Volkswagen Touareg» був увімкнений покажчик лівого повороту однак ОСОБА_6 вказав, що на такій швидкості увійти в лівий поворот на вул. Соломії Крушельницької не можливо. Якщо навіть і припустити, що автомобіль «Volkswagen Touareg» повертав ліворуч на такій швидкості то він не вписався б у лівий поворот, а увійшов би у будинок, який розташовувався ліворуч по відношенню до ОСОБА_6 у магазин «Напівфабрикати».

З дослідженого судом відеозапису, наданого ОСОБА_4 вбачається, що даний запис здійснювався на відео-реєстратор розташований на автомобілі «Volkswagen Tiguan» під керуванням останнього. На даному відеозаписі зафіксовано ДТП та її наслідки, а також учасників, свідків ДТП та інших учасників дорожнього руху, що по часу та події відповідає обставинам цієї справи. Із обстановки, яка склалася у момент ДТП вбачається, що по вул. Степана Бандери до та після перехрестя із вул. Соломії Крушельницької рухалася колона автомобілів у заторі. На перехресті вул. Соломії Крушельницької та вул. Степана Бандери утворився затор. Автомобілі, які рухалися вниз по вул. Степана Бандери зупинилися не виїжджаючи на дане перехрестя. Автомобіль «Volkswagen Touareg» рухався прямо по вул. Степана Бандери по головній дорозі без увімкнених покажчиків повороту виконуючи обгін колони автомобілів, які стояли в заторі. В подальшому автомобіль «Volkswagen Touareg» виконав виїзд на перехрестя на якому утворився затор та здійснив обгін на даному перехресті. Автомобіль «Mitsubishi Lancer» рухався прямо по вул. Соломії Крушельницької по другорядній дорозі без увімкнених покажчиків повороту перетинаючи вул. Степана Банери. Перед виконанням маневру автомобіль «Mitsubishi Lancer» попередньо пропустив автомобіль «Таврія» з лівого боку від себе. У цей момент відбулося ДТП між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer» при чому автомобіль «Volkswagen Touareg» перед зіткненням маневрував вправо.

ОСОБА_7 також було надано відеозапис події, з якого вбачається, що даний запис здійснювався на камеру зовнішнього відео-спостереження салону-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », адреса: м. Рівне, вул. Степана Бандери, 49. На даному відеозаписі зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду та її наслідки, а також учасників, свідків ДТП та інших учасників дорожнього руху, що по часу та події відповідає обставинам цієї справи. Із обстановки, яка склалася у момент ДТП вбачається, що по вул. Степана Бандери до та після перехрестя із вул. Соломії Крушельницької рухалася колона автомобілів у заторі. На перехресті вул. Соломії Крушельницької та вул. Степана Бандери утворився затор. Автомобілі, які рухалися вниз по вул. Степана Бандери зупинилися не виїжджаючи на дане перехрестя. Автомобіль «Volkswagen Touareg» рухався прямо по вул. Степана Бандери виконуючи обгін колони автомобілів, які стояли в заторі при цьому рухався з певним боковим інтервалом по відношенню до останніх. В подальшому автомобіль «Volkswagen Touareg» виконав виїзд на перехрестя на якому утворився затор та здійснив обгін на даному перехресті. Безпосередній момент зіткнення між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer» на відеозаписі не проглядається оскільки оглядовість перекриває колона автомобілів, яка рухається в заторі по вул. Степана Бандери після перехрестя із вул. Соломії Крушельницької. Після ДТП між автомобілями «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer» на відеозаписі вбачається траєкторія руху автомобіля «Volkswagen Touareg» та його маневрування вправо.

Згідно адвокатського запиту від 16.09.2021 № 09-03 та відповіді Комунального Рівненського шляхово-експлуатаційного Управління автомобільних доріг від 28.09.2021 № 1052, ширина проїжджої частини на вул. Степана Бандери у м. Рівне становить 10,0 метрів.

Згідно із адвокатським запитом від 24.09.2021 № 09-08 та відповіді ТОВ «ПОРШЕ УКРАЇНА» від 04.10.2021 № 842, ширина автомобіля Volkswagen Touareg рестайлінг 2014, джип/suv 5 дв., 2 покоління, FL, 2014-2018 років випуску із розкладеними зовнішніми дзеркалами заднього виду становить 2208 мм.

Окрім того, згідно відповіді АТ «РЕНО УКРАЇНА» від 30.09.2021 № 274 на адвокатський запит, ширина автомобіля Renault Megane другого покоління у кузові універсал, 2006-2009 року виробництва із розкладеними зовнішніми дзеркалами заднього виду становить 2026 мм.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено: лист-заперечення на схему місця ДТП від 10.09.2021; протокол огляду документів від 17.09.2021; заява ОСОБА_7 від 15.09.2021; протокол огляду даних з відкритих інформаційних джерел, а саме: безкоштовного картографічного сервісу від компанії «Google» за посиланням - https://www.google.com.ua/maps/ від 30.09.2021 із додатком; протокол огляду відеозапису від 18.10.2021 із додатками; матеріали фотозйомки від 14.09.2021; адвокатський запит від 16.09.2021 № 09-02; відповідь на адвокатський запит від 23.09.2021 № 203аз/41/30/01-2021; адвокатський запит від 22.09.2021 № 09-04; відповідь на адвокатський запит від 28.09.2021 № 31/17-5641/39аз; адвокатський запит від 24.09.2021 № 09-07; відповідь на адвокатський запит від 04.10.2021 № 211аз/41/30/01-2021.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, ст. 62 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема, з огляду на санкцію ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Згідно сталої практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З вищевикладеного вбачається, що в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення і повинен провадитися їх, у тому числі і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже диспозиція ст. 124 КУпАП є банкетною, оскільки містить посилання на Правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти Правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та у чому полягали такі порушення, а також враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й іншого водія учасника ДТП).

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення так і його юридичну кваліфікацію.

Згідно п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п.п 1.3, 1.4, 1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 14.6 в) ПДР обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно п. 1.1 абз. 3, абз.абз. 2, 3, 4, 5 Розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно п. 16.4 ПДР забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Згідно п. 14.6 а) ПДР обгін заборонено на перехресті.

Надаючи правову оцінку доказам, які містяться у матеріалах справи, а також доказам, які було додатково подано сторонами по справі суд виходить з такого.

Щодо даних, які містяться у схемі місця ДТП суд оцінює дану схему з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 № 1408/2785.

Із вказаної схеми вбачається напрямок руху автомобіля «Volkswagen Touareg» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та з крайнього правого положення із вул. Степана Бандери виконував поворот ліворуч на вул. Соломії Крушельницької. Також на схемі зазначається рух автомобіля «Mitsubishi Lancer» під керуванням ОСОБА_1 , який рухався прямо із другорядної дороги зі сторони вул. Соломії Крушельницької перетинаючи вул. Степана Бандери.

На схемі відсутнє позначення колони автомобілів, які рухалися по вул. Степана Бандери у заторі в попутному напрямку для водія ОСОБА_2 , а також не зазначено їхнє розташування із відповідними замірами відносно проїжджої частини, перехрестя та місця ДТП, а також на схемі відсутнє зображення автомобілів, які стояли у заторі безпосередньо на перехресті вул. Соломії Крушельницької та вул. Степана Бандери їхнє розташування із відповідними замірами відносно проїжджої частини, перехрестя та місця ДТП.

На схемі відображено точку зіткнення автомобілів «Volkswagen Touareg» та «Mitsubishi Lancer» згідно якої контакт між автомобілями відбувся у смузі руху водія автомобіля «Volkswagen Touareg», однак враховуючи розбіжність версій обох водіїв щодо обставин та механізму ДТП, відсутність будь-яких замірів ширини проїжджої частини, відповідних смух для руху, перехрестя де відбулося ДТП, а також точки зіткнення з урахуванням пояснень свідків ДТП, а також відеозаписів ДТП не можна виключити, що зіткнення мало місце на зустрічній для водія автомобіля «Volkswagen Touareg» смузі руху.

На схемі також відсутнє позначення слідів гальмування автомобіля «Volkswagen Touareg», що не дозволяє визначити за якою траєкторією рухався даний автомобіль та чи здійснював він такий рух у своїй полосі для руху, хоча як вбачається із відеозаписів ДТП водій автомобіля «Volkswagen Touareg» активно гальмував безпосередньо перед зіткненням із автомобілем «Mitsubishi Lancer», а тому така слідові картина на думку суду мала б відобразитися на сухому асфальтному дорожньому покритті.

Оскільки згідно пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відеозаписів ДТП та інших доказів досліджених в суді, установлено пряму невідповідність вищевказаної схеми місця ДТП фактичним обставинам справи, суддя оцінюючи такий доказ на предмет належності та допустимості вважає, що схема місця ДТП не може бути взята до уваги у підтвердження провини ОСОБА_1 .

Одночасно і пояснення водія ОСОБА_2 в частині фактичних обставин справи та механізму ДТП суд не бере до уваги так як вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому суд вважає дії водія ОСОБА_1 технічно спроможними та такими, що відповідають фактичним обставинам та механізму даної дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення суд вказує, що сам по собі такий документ не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності провини особи. Зі змісту досліджуваного протоколу вбачається, що вихідними даними для його складання безпосередньо слугували схема місця ДТП та письмові пояснення водія ОСОБА_2 проте, викладені у них обставини справи та механізм ДТП повністю спростовуються доказами дослідженими у суді, а тому висновки в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_1 суд оцінює критично.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15 у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у випадках коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року № 130/720/17 за нормативним визначенням об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається з: порушення правил дорожнього руху; суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинного зв`язку між порушенням і наслідками.

Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й іншого водія учасника ДТП), що також може виключити відповідальність водія.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

На таку особливість у правозастосуванні також орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК України (яка за об`єктивною стороною відмінна від ст. 124 КУпАП лише за наслідками) суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути ДТП та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Окрім цього, пунктом 24 цієї ж постанови встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, оцінюючи дії кожного з водіїв суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що у даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 рухаючись по головній дорозі здійснював рух всупереч вимогам пункту 12.4 ПДР; пункту 14.6 в) ПДР; пункту 1.1 абзацу 3, абзаців 2, 3, 4, 5 Розділу 34 ПДР; пункту 16.4 ПДР; пункту 14.6 а) ПДР, зокрема порушуючи швидкісний режим, виконував обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, рухаючись частиною автомобіля по зустрічній смузі руху, перетнувши при цьому горизонтальну розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснивши виїзд на перехрестя на якому утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів, а також виконував обгін на даному перехресті.

З відеозаписів ДТП, пояснень водія ОСОБА_1 та свідків , а також з інших доказів у справі вбачається, що на вищезазначеному перехресті утворився затор, а тому водії, які рухались по головній дорозі, у тому числі ОСОБА_2 , мали керуватись пунктом 16.4 Правил дорожнього руху України, за яким забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів, та який надавав право в такій обстановці водіям з другорядної дороги, у тому числі ОСОБА_1 , перетинати перехрестя.

У відповідності до п. 1.4 ПДР водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 мав право розраховувати, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила, а тому на думку суду ОСОБА_1 аж ніяк не міг очікувати та передбачити того, що водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 в порушення вищевказаних вимог ПДР здійснить виїзд на перехрестя на якому утворився затор, а також виконає обгін на даному перехресті, із виїздом на зустрічну смугу руху, з перетином горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), з порушенням швидкісного режиму та виконанням обгону ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

Таким чином, суд вважає, що у даній дорожньо-транспортній обстановці аварійна ситуація, за характером, кількістю та черговістю порушень, які вчинив кожен із водіїв, викликана саме водієм автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 , оскільки останній першим порушив декілька пунктів ПДР, а також мав технічну можливість запобігти даному ДТП шляхом дотримання зазначених вище Правил дорожнього руху України.

Оцінюючи дії водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 суд вважає, що оскільки з технічної точки зору не можна виключити, що оглядовість водію ОСОБА_1 з правого боку, тобто зі сторони руху автомобіля «Volkswagen Touareg» під керуванням ОСОБА_2 , частково або повністю могла бути обмежена, проїжджаючим повз автомобілем «Таврія», що підтверджується матеріалами справи, для визначення технічної можливості запобігти ДТП для ОСОБА_1 , а також відповідності (невідповідності) його діям вимогам п. 16.11 ПДР та причинного зв`язку між його діями та виникненням ДТП необхідні фактичні дані, що водій ОСОБА_1 мав технічну можливість виявити зі свого робочого місця водія те, що водій ОСОБА_2 здійснює рух всупереч вимогам пункту 12.4 ПДР; пункту 14.6 в) ПДР; пункту 1.1 абзацу 3, абзаців 2, 3, 4, 5 Розділу 34 ПДР; пункту 16.4 ПДР; пункту 14.6 а) ПДР, тобто здійснює рух в напрямку, який перетинає напрямок руху водія ОСОБА_1 та в подальшому з технічної точки зору водій ОСОБА_1 міг уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки при розгляді цієї справи таких даних встановлено не було, водночас аварійна ситуація за характером, кількістю та черговістю порушень, не була викликана безпосередньо водієм автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 , відповідальність останнього за ст. 124 КУпАП виключається.

При цьому суд вважає, що у даній дорожній обстановці за умови дотримання водієм ОСОБА_2 зазначених вище Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 мав би технічну можливість завершити розпочатий ним маневр та уникнути ДТП.

Суд констатує, що у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, що як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище та в ключі того, що Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Таким чином, дії водія ОСОБА_2 , щодо обставин, механізму та умов ДТП суд вважає технічно неспроможними, при цьому дії водія ОСОБА_1 - повністю підтверджується поясненнями інших свідків по справі, відеозаписами ДТП, іншими матеріалами справи та цілком і повністю узгоджується з положеннями статей 279, 280 КУпАП, щодо меж офіційного обвинувачення, яке зафіксовано у протоколі і вказує на недоведеність вини останнього за ст. 124 КУпАП з вищевказаних підстав.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, що зазначено у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції сторони обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про недоведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність в діях водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя: