Справа № 594/276/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Мрія-Сервіс»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2022 року, серія ВАБ №061968, водій ОСОБА_1 22 лютого 2022 року о 16.30 год. в м.Борщеві по вул.Промислова транспортним засобом MAN 19.364, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме дизпалива, без дозвільних документів, ліцензії на перевезення небезпечного вантажу, чим порушив вимоги постанови КМУ №1001 від 02.12.2015, п.2 ч.1 ст.73 ЗУ «Про ліцензування» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, що у відповідності до вимог ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 -адвокат Розанова О.З. направила заперечення по справі, в яких справу просить закрити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину в цій справі, оскільки не являється суб`єктом підприємницької діяльності, працює водієм у ТОВ «Мрія-Сервіс». Також зазначила, що норма ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, а в протоколі відсутнє вірне посилання на закон, який порушив ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 статті 164 КУпАП, відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зазначена вище норма ч.1 ст.164 КУпАп є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють порядок провадження господарської діяльності, зокрема, отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Проте, в протоколі щодо ОСОБА_1 відсутнє посилання на закон, який порушив ОСОБА_1 , оскільки зазначеного в протоколі ЗУ «Про ліцензування» не існує.

Вимогами п.24) ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що ліцензуванню підлягає господарська діяльність з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно п.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 2 грудня 2015 р. № 1001, дія цих Ліцензійних умов поширюється на суб`єктів господарювання юридичних та фізичних осіб - підприємців, які провадять господарську діяльність з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом (далі - господарська діяльність).

Таким чином, під здійсненням без одержання ліцензії господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів треба розуміти здійснення без ліцензії такого виду господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами, оскільки лише суб`єкт господарювання юридична особа або фізична особа підприємець мають право отримати ліцензію на перевезення небезпечних вантажів .

Однак, до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 являється фізичною особою-підприємцем, а під час розгляду справи встановлено, що він працює водієм у ТОВ «Мрія-Сервіс»,тому ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1) ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 247, 251, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя