ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 березня 2022 рокуСправа №: 695/1133/21
Номер провадження 3/695/10/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглядаючи матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 17.04.2021 р. о 18 год. 30хв. по вул. Центральній в с. Кропивна керував автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння(різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння в медзакладі та за допомогою алкотестера відмовився в присутності свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР.

У судовому засіданні 01.10.2021 р. захисник ОСОБА_1 адвокат Федина О.В. зауважив, що його підзахисний вину не визнає. Адвокат просив відкласти розгляд справи та викликати для дачі пояснень свідків, зазначених в протоколі. У подальшому ні адвокат, ні ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи, жодних пояснень по суті справи не надали.

У судове засідання неодноразово викликалися свідки, вказані в протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але не з`явилися з невідомих суду причин.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Неявки в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника Федини О.В. суд розцінює як намагання затягування розгляду справи з метою закінчення строку накладення стягнення. Оскільки правопорушення вчинене 17.04.2021 р., то строк накладення стягнення закінчується 17.04.2022 р.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи в відсутність ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федини О.В.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492575 від 17.04.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.54 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння.

Будь яких доказів, які свідчили б про невинуватість, ОСОБА_1 та адвокатом суду надано не було. Належних, допустимих та достовірних доказів спростування фактів, викладених в протоколі, не надано.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім для ОСОБА_1 буде адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Код одержувача: 37930566, Отримувач: ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300, Рахунок: UA0023001, Код платежу: 21081300, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко