П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2022 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 772209, 23.03.2022 о 18.20 год. ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що 23.03.2022 о 18.00 год. ОСОБА_2 спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги ч. 1 ст. 150 СК України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення заперечив. Пояснив, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, навпаки належно виховує свого сина. 23.03.2022 його син знаходився у бабусі у с. Іванівці, бавився з іншими дітьми на подвір`ї. Пізніше діти пішли на подвір`я до ОСОБА_4 та зайшли до будинку. У коридорі діти побачили пневматичну гвинтівку. ОСОБА_2 з цікавості взяв її в руки, вона виявилася важкою і випала з рук дитини, під час чого стався постріл. Від пострілу постраждав малолітній ОСОБА_3 . ОСОБА_1 просив урахувати, що пневматична гвинтівка знаходилася у місці, до якого був вільний доступ дітей, та була заряджена. ОСОБА_1 повідомив, що з сином провів бесіду з метою недопущення у подальшому подібних ситуацій. Крім того, повідомив, що з малолітнім ОСОБА_3 усе гаразд.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, з таких підстав.

За змістом ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки з виховання виконуються неякісно та не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 772209 від 23.03.2022, складений стосовно ОСОБА_1 , не містить вказівки на місце вчинення адміністративного правопорушення, а також інші ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, у чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 , не вказано як ухилення від виконання батьківських обов`язків (якщо воно мало місце) вплинуло чи могло вплинути на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Крім протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи наявні: письмові пояснення особи, відносно якої складено протокол, - ОСОБА_1 , який у письмових поясненнях заперечив свою вину, виклав обставини щодо належного виховання сина; та виписка з БРМЦПМСД, згідно з даними якої ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 23.03.2022 по 25.03.2022, з діагнозом "Непроникаюче пневматичне кульове поранення лівої половини грудної клітки".

Оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено, що письмові та усні пояснення ОСОБА_1 є доказом його невинуватості, а дані виписки з лікарні самі по собі не можуть бути доказом у даній справі, оскільки протокол не містить викладу обставин, які б пов`язували, на думку поліцейського, факт ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 та наявністю тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 .

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, поліцейським не зібрано та не долучено інших доказів, які б вказували на наявність дій чи бездіяльності ОСОБА_1 , що утворювали б склад цього адміністративного правопорушення (довідок органу опіки та піклування щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, письмових пояснень свідків, інших даних щодо неналежного виховання сина тощо), а сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом у справі, тим паче за наявності недоліків, про які йдеться вище.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного право-порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, ч. 1 ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя