Справа № 212/7394/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській областівідносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП відсутній, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 276886 від 31 липня 2021 року, ОСОБА_1 31 липня 2021 року о 14.00 годині в м. Кривий Ріг, Покровський район, по Прикар'єрній автодорозі між с. Глеюватка та с. Верабове, керував автомобілем ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме сухість порожнини рота. Від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, повторно протягом року, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не сповіщено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, яке на думку суду має місце в даному випадку, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис патрулювання, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності слід зазначити наступне.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу ст. ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 276886 від 31 липня 2021 року, поясненнями свідків в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, карткою обліку адміністративного правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення, відеозаписом з відео реєстратора та іншими матеріалами.

З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також відеозаписів нагрудних боді-камер працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, чим допустив грубе порушення Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку про доцільність накладення адміністративного стягнення, в межах санкції передбаченої для інших осіб ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24, 27, ч.2 ст. 130, ст. 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тридцять чотири тисячі гривень) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп. в дохід держави, , стягувач Державна судова адміністрація України отримувач коштів ГУК у місті Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського Апеляційного суду.

Суддя: О. Г. Пустовіт