Справа № 758/807/22
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №457612 від 10.12.2021 ОСОБА_1 , перебуваючи 10.12.2021 о 23 год. 50 хв. у квартирі за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинила сварку із свекрухою ОСОБА_2 , кричала на неї та облила її кип`ятком, чим завдала їй фізичного болю та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнала, пояснивши, що у неї та її свекрухи ОСОБА_2 , з якою вони разом із чоловіком спільно проживають у квартирі за вказаною адресою, склалися неприязні відносини на ґрунті зловживання останньою спиртними напоями, у зв`язку з чим між ними часто виникають сварки та конфлікти. 10.12.2021 між нею та її свекрухою дійсно виникла сварка, в ході якої вона випадково пролила чай із чашки, яку тримала в руках, та таким чином ненавмисно облила свекруху. При цьому жодних ушкоджень здоров`я остання не зазнала. Крім того, сварка виникла з ініціативи ОСОБА_2 , яка перебувала у нетверезому стані. З огляду на наведене, вона вказує, що вона жодного насильства у сім`ї не вчиняла.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення долучили протокол про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Із пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні судом з`ясовано, що вона жодних умисних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства не вчиняла.

Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки жодних належних та допустимих доказів на їх спростування судом не здобуто.

Крім того, суд виходить із того, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, що має перевагу над іншими доказами, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів сукупності, які б сукупно підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи вищевикладене, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи немає.

При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя О. О. Ковбасюк