Справа № 727/6100/22
Провадження № 3/727/2582/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст. 126 ч.2 КУпАП, -

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_1 11.07.2022 року о 13.07 год. по вулиці Героїв Майдану, 270, м. Чернівці, керував транспортним засобом марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а) Правил дорожнього руху України.

Неповнолітній ОСОБА_1 в суд не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся належним чином про час та місце через смс-повідомлення. Останнє отримав 22.07.2022 року о 14.13 годині. Заяви про відкладення судового засідання не подав.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, наведене не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що ОСОБА_1 не подав до суду жодних клопотань про витребування доказів, виклик свідків, заперечення з викладенням своїх міркувань щодо законності складеного відносно нього протоколу.

Тому неявку ОСОБА_1 в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

Винність ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №244766 від 11.07.2022 року, в якому викладені обставини правопорушення і з яким ознайомлено ОСОБА_1 та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановлених обставин, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п.2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст. 126 КУпАП).

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст. 255 КУпАП, та відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до вимог ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Водночас, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Судом встановлено, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 виповнилось сімнадцять років, відповідно він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При цьому, суд з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, оскільки застосування до нього заходу впливу у вигляді попередження, сприятиме формуванню думки суспільства, в тому числі й осіб у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років, про безкарність за порушення правил, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та порушуватиме принципи встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Із врахуванням особи винного, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який ОСОБА_1 порушив, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім видом та розміром адміністративного стягнення, для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Також вважаю, що згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126 ч.2, 221, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :