02.02.2022 Провадження № 3/337/263/2022
ЄУН № 337/672/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2022 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.187 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

02.02.2022 року на адресу суду з ВП№5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №914891 складений 02.02.2022 року ст. ДОП СП ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Дейнегою О.О. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КУпАП, за змістом якого 26.01.2022 року, гр. ОСОБА_1 не з`явився на реєстрацію з 09-00 год до 18-00 год до ВП №5, чим порушив ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2021 року та п. «г» ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 ст.187 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав частково, суду пояснив, що не з`явився на реєстрацію, бо отримав травму ноги, що унеможливило його прибуття на реєстрацію. У визначений наступний день для реєстрації - сьогодні - він прибув до ВП №5 на реєстрацію, де відносно нього склали адміністративний протокол, відібрали пояснення, аналогічні за змістом та супроводили до суду для розгляду матеріалу, інші обмеження, встановлені ухвалою суду виконував належним чином.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали провадження, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст.187 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено ряд обмеження дій піднаглядних: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Згідно з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі № 1-7/2015 зазначив, що перелік видів постанов, визначений статтею 284 КУпАП, якими завершується розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті, є вичерпним, законодавством не передбачена процедура дооформлення чи доопрацювання матеріалів про адміністративне правопорушення. Вирішення усіх питань, необхідних для розгляду справи, та усунення недоліків, які перешкоджають розгляду справи (недостатність доказів, неправильно оформлений протокол), відбувається на етапі підготовки справи до розгляду (стаття 278 КУпАП). Отже, прийняття будь-яких інших постанов не ґрунтується на нормах закону. КУпАП не визначає права суду на повернення матеріалів про адміністративне правопорушення на доопрацювання чи належне оформлення шляхом винесення відповідної постанови та не конкретизує підстав для цього.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол, про адміністративне правопорушення є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП та Інструкцій № 1376 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Крім того, вказується, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Також особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляються про розгляд справи в суді. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ від 02.02.2022 року складений з порушенням встановленого ст.254 КУпАП строку - 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. ОСОБА_1 є особою, на якого ухвалою суду від 22.12.2021 року покладено обмеження у вигляді заборони виходу з будинку за місцем мешкання з 21-00 год до 05-00 год наступного ранку, контроль за поведінкою піднаглядного покладено на ВП№5, матеріли провадження не містять жодної інформації щодо порушення ОСОБА_1 зазначеного обов`язку у період з 26.01.2022 року по 01.02.2022 року включно та неможливості виявлення останнього за місцем свого мешкання у цей період для вирішення питання щодо складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що об`єктивна сторона складу правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_1 викладена у протоколі не у відповідності до диспозиції ч.1 ст.187 КУпАП, оскільки останньою не передбачено відповідальності за порушення ухвали суду, та взагалі відсутні відомості щодо суб`єктивної сторони у вигляді умислу або необережності.

Зі змісту доданих до протоколу пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній посилається на отримання травми, що унеможливила його пересування, зазначена інформація працівником поліції перевірена не була, натомість, останнім було прийнято рішення щодо скерування складеного протоколу та забезпечення явки ОСОБА_1 до суду.

Крім того, наявна в матеріалах провадження довідка від 05.01.2022 року складена від імені ДОП СП ВП № 5ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Ахламової В. свідчить про оголошення встановлених судом обмежень та попередження про відповідальність за їх порушення, іншій особі, відмінній від особи відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 914891, а саме «громадянину Виноградову ОСОБА_1 ».

Крім того, за загальним правилом письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.26 Національного стандарту України, затвердженого Наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості від 01 липня 2020 р. № 144 ДСТУ 4163:2020 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів, при виготовленні копії письмового доказу , відмітку про засвідчення копії документа складають з таких елементів: слів Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки . Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту Підпис на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Натомість матеріали провадження містять незасвідчені копії довідки про звільнення, паспорта ОСОБА_1 , ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя, довідки про оголошення ОСОБА_1 правил реєстрації у ВП №5 та інших обмежень, які суд визнає неналежними доказами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, відповідно до ст.252,280 КУпАП, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом доводили факт вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 187 КУпАП , що в силу презумпції невинуватості трактується судом на його користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись пп. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Г. Салтан