Справа № 192/69/22
Провадження № 3/192/64/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року в смт Солоне суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , директор ТОВ «Донатер Груп», протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ВАВ №468292 від 12 січня 2022 року, ОСОБА_1 12 грудня 2021 року приблизно о 23 годині 30 хвилин поблизу с. Богданівка Солонянського району Дніпропетровської області, на березі річки М. Сура, будучи власником мисливської гладкоствольної зброї «Армсан» 12 калібру, № НОМЕР_1 та маючи дозвіл на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_2 , виданий 04 квітня 2008 року терміном дії до 04 квітня 2023 року, переносив вказану зброю без дозволу та спеціального чохла (футляру), чим порушив вимоги п.12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав та пояснив, що 12 грудня 2021 року він разом зі своїми знайомими повертався з вечері в с. Богданівка Солонянського району Дніпропетровської області на березі річки М. Сура пізно ввечері, мав при собі рушницю «Армсан» 20 калібру, яка була у футлярі та мав при собі відповідний дозвіл. У зв`язку з тим, що їх зустрів єгер, між ними стався конфлікт, а він злякався і викинув рушницю неподалік у траву. Після того як була викликана слідчо-оперативна група, працівники поліції дістали рушницю з трави, проте остання була вже без чохла та інших особистих речей ОСОБА_1 , дозвіл він пред`явив шляхом відкриття мобільного додатку «Дія» на своєму мобільному телефоні. Також просив суд звернути увагу на те, що в протоколі зазначено про рушницю 12 калібру, а такої рушниці у нього ніколи не було, оскільки він має дозвіл лише на рушницю 20 калібру. Крім того пояснив, що кримінальне провадження за ч.1 ст. 263 КК України було закрите, а ухвалою слідчого судді повернуто йому рушницю.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Саленко О. М. просив закрити справу, вважаючи протокол від 12 січня 2022 року неналежним доказом через оформлення його з порушенням вимог КУпАП, про що також надав і письмові пояснення.

У судове засідання 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 , його захисник адвокат Саленко О. М. та свідки, про виклик яких було подано клопотання, не з`явилися. Суддя вважає, що неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, оскільки відповідно до положень ст. 268 КУпАП їх участь не є обов`язковою.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що справа підлягає закриттю у зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд посилається на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КУпАП є: порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Пунктом 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року передбачено, що під час перенесення або перевезення вогнепальна, пневматична зброя має бути у розрядженому стані та знаходитися у спеціальному чохлі, кейсі, футлярі тощо. Під час перенесення або перевезення зброї та боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв та патронів до них власник зобов`язаний мати при собі дозвіл органу поліції на право зберігання та носіння такої зброї, основних частин зброї та пристроїв.

Під час розгляду протоколу встановлено, що ОСОБА_1 12 грудня 2021 року приблизно о 18 годині 56 хвилин поблизу с. Богданівка Солонянського району Дніпропетровської області, на березі річки М. Сура, будучи власником мисливської гладкоствольної зброї переносив її та забув вдома дозвіл на право зберігання та носіння зброї. Постановою від 16 грудня 2021 року кримінальне провадження № 0000526 від 13 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.13).

Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2021 року під час розгляду скарги адвоката Саленко О. М. в інтересах ОСОБА_1 було вирішено питання про повернення ОСОБА_1 рушниці Armsan, А620 dw 20 калібру, № НОМЕР_1 (а.с.73).

Тобто суддею встановлено, що ОСОБА_1 12 грудня 2021 року перебував з рушницею Armsan, А620 dw 20 калібру, № НОМЕР_1 , а не з рушницею 12 калібру як вказано в протоколі о 18 годині 56 хвилин, а не в 23 годині 30 хвилин.

Також суддею встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 12 грудня 2021 року, такий огляд розпочався о 22 годині 30 хвилин, тобто за годину до того, як ОСОБА_1 згідно протоколу серії ВАВ №468292 від 12 січня 2022 року вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП, що свідчить про неналежність доказів вчинення ним такого правопорушення. Крім того, протокол серії ВАВ №468292 від 12 січня 2022 року складений на ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не 31 березня 1980 року, як зазначено в його паспорті, який був наданий суду (а.с.82), тобто на іншу особу.

В той же час невідповідність відомостей, які зазначені в протоколі іншим доказам, в тому числі щодо відомостей про особу на яку складено протокол, а також невідповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП в частині зазначення відомостей про суть адміністративного правопорушення, не є підставою для повернення протоколу для належного оформлення, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», оскільки законодавство не передбачає можливості внесення змін до вже складеного протоколу або виправлень.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з тим, що наданий суду протокол є неналежним доказом, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, додані до протоколу матеріали суперечать викладеним в ньому обставинам, тому приходжу до висновку про те, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки на час її розгляду відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 191, ст. ст. 245, п. 1 ст. 247, 248-252, 276, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н. О. Щербина