Провадження №3/389/158/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої в Головному управлінні Держгеокадастру в Кіровоградській області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №240778 ОСОБА_1 01.02.2022 о 18.18 год. по вул. Соборній, в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, керувала транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовилась в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Клопотання обгрунтувала тим, що у справі відсутні належні докази, які могли б свідчити про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керувала. Дійсно перебувала в автомобілі Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 на час зупинки. Без належної перевірки, не маючи жодних підтверджуючих даних, поліцейський на власний розсуд зробив висновок про те, що вона перебувала за кермом вказаного автомобіля на момент зупики. На її заперечення та свідчення осіб, які перебували в машині, не реагував та їх не перевірив. На її вимогу надати їй докази керування автомобілем, такі докази не надано. До протоколу як доказ керування транспортним засобом додано відео, перші два файл з яких датовано 14.02.2018, хоча протокол стосовно неї складено 01.02.2022. З наступних відеофайлів, які датовано 01.02.2022, вбачається, що вона перебувала біля автомобіля та стверджувала, що ним не керувала. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього додається відеофіксація з бодікамери №101480647 та автомобільного реєстратора. Однак, ні в матеріалах доданих до нього, ні в самому відеозаписі не відображено відомості про будь-яку інформацію реєстратора (модель, марка, серійний номер, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки), а також, хто саме проводив відеозйомку. Крім того, поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи будь-яких доказів того, що вона відмовилася пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, не надано. Оскільки ні на відеозаписі ні в матеріалах справи дані про зазначений технічний засіб відсутні. Крім того, направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, складено поліцейськими після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані документи їй не вручено, отже ознайомитися з ними вона не мала можливості. Зазначає, що поліцейськими порушено її право на захист гарантоване ст.59 Конституції України, оскільки права їй роз`яснено не повністю. Не з`ясовано чи зрозуміла вона свої права та чи не має заяв чи клопотань. Зазначене, свідчить про відсутність в матеріалах справи доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на викладене та відповідно до правил ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, розглядати за її відсутності, на підставі даних матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження, а саме:

- протокол серії ДПР18 №240778 від 01.02.2022 складений стосовно ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з якими вони були присутніми під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу Renault Megane державний номерний знак НОМЕР_2 та в закладі охорони здоров`я м. Кропивницький;

- відеозапис, який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску та складається з декількох частин, на перших двох частинах якого зафіксовано події, що датовано 14.02.2018, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01.02.2022 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що о 18.18 год. по вул. Соборній, в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, керувала транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачається відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із досліджених в судовому засіданні відеофайлів з бодікамери, які додано до матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 два з яких датовано 14.02.2018, хоча протокол стосовно ОСОБА_1 складено 01.02.2022, отже зазначене відео не є належним доказом у справі. З наступних відеофайлів, які датовано 01.02.2022, вбачається, що ОСОБА_1 перебувала біля автомобіля та стверджувала про те, що ним не керувала.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього додається відеофіксація з бодікамери №101480647 та автомобільного реєстратора. Однак, ні в матеріалах доданих до нього, ні в самому відеозаписі не відображено відомості про будь-яку інформацію реєстратора (модель, марка, серійний номер, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки), а також, хто саме проводив відеозйомку.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи доказів того, що остання відмовилася пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, не надано.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, серед іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Суд не вправі самостійно встановлювати на стадії розгляду протоколу відомості, які б ідентифікували відеокамери, а тому винесення постанови з посиланням на записи з них як доказ вини - незаконне.

В даному випадку ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самих відеозаписах не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамери її модель, марка, серійний номер, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.

Верховний Суд у своєму рішенні від 15 листопада 2018 року №524/5536/17 зазначив, що якщо постанова про притягнення особи до відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, цей доказ є неналежним.

Також Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

А тому суд вважає, що недотримання вимог закону з боку поліцейського призвели до того, що додані до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути використані, як належний та допустимий доказ.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, саме щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В даному випадку в судовому засіданні не знайдено жодних даних, які б спростовували доводи ОСОБА_1 , викладені нею в клопотанні про закриття провадження у справі.

Крім цього, з відеозапису не вбачається що поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з застосування приладу «Драгер», будь-який прилад при цьому ОСОБА_1 не надано, направлення в медичний заклад не вручено, заклад охорони здоров`я не називався.

Відповідальність за ст.130 КУпАП може наставати лише за відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а не за ухилення від огляду на місці. А в даному випадку відсутні докази направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, і, відповідно в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд не може прийняти до уваги докази, наявні в матеріалах справи у вигляді письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки в останніх лише зазначено про їх присутність під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте яким чином останній запропоновано такий огляд, не зазначено. Відтак пояснення свідків, що наявні у матеріалах справи, суд визнає недопустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N926/08, рішення від 20.09.2016), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.ст.251 КУпАП).

Положення ст.62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено, оскільки працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів. За таких обставин суд вважає, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 247, 251, 252, 255, 256, 268, 277 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 240778 від 01.02.2022 року), - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М.Ябчик