ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/277/22

Провадження № 33/4820/233/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Летичівсього районного суду Хмельницької області від 25 березня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути ОСОБА_1 на користь держави 496 грн.20 коп. судового збору.

За постановою суду, 24 березня 2022 року о 16 год.05 хв. в смт.Летичів, по вул.Ю.Савіцького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц 313», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також просить зобов`язати відділ поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути йому тимчасово затриманий автомобіль марки «Мерседес-Бенц 313», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначає, що постанова суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд порушив його право на захист, оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, судову повістку не отримував. Вважає, що працівники поліції не мали повноважень повідомляти його про дату розгляду справи, тому що такими повноваженнями наділений лише суд.

Суд першої інстанції не перевірив правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а відтак не звернув увагу, що означений протокол не містить графи проте, чи притягалась особа до адміністративної відповідальності, а також інформації про вручення другого примірнику протоколу правопорушнику.

Зазначав, що працівник поліції при оформленні адміністративних матеріалів не роз`яснив йому його права та обов`язки.

Вказує, що обставини отримання письмових пояснень свідків та факт підписання ними протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксовані спеціальними технічними записами. Пояснення свідків, які судом першої інстанції взято до уваги не можуть бути належним доказом його вини, оскільки вони складені працівниками поліції та не відповідають обставинам справи, які зафіксовані на відеозаписі. Крім того свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були допитані в судовому засіданні.

Зафіксований на відеозаписах час не співпадає з часом вчинення можливого правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення правопорушення 16 год. 05 хв., час складання протоколу 16 год. 20 хв., на відеозаписах зафіксовано, що автомобіль рухається о 15год.09хв., а о 15 год.25 хв. автомобіль знаходиться вже на узбіччі.

Вказує, що він відмовився пройти огляд на місці події але від проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я він не відмовлявся, проте працівники поліції не забезпечили йому проведення такого огляду.

В порушення ст.265-2 КУпАП тимчасово затриманий автомобіль йому та його дружині не повернутий. Також просив врахувати, що він є фізичною особою-підприємцем, волонтером та допомагає Збройним Силам України. На своєму автомобілі він неодноразово перевозив переселенців з м.Києва. Наразі в його будинку проживають сім`ї переселенців.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. Зокрема, відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №164788 від 24 березня 2022 року, з якого вбачається, що 24 березня 2022 року о 16 год. 05 хв. в смт.Летичів, по вул.Ю.Савіцького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц 313», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили, що в їхній присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

- протоколом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24 березня 2022 року.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеоматеріалами, наданими працівниками поліції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що працівники поліції пропонували неодноразово пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, проте останній від проходження такого огляду відмовився. З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння (порушення мови та координації рухів),

Така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду, що і стало підставою для складання протоколу.

Суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність апелянта, чим порушені його права та обмежено у доступі до правосуддя, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №164788 від 24.03.2022 року ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25.03.2022 року о 10 год.00 хв., проте ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи відмовився.

Згідно з приписами частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, категорія справ, передбачена ст.130 КУпАП, до вичерпного переліку, за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, у зв`язку з чим суддею, з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, суд дійшов до правильного висновку про розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість дати пояснення по суті справи, роз`яснені йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими він скористався, проте жодних аргументів чи доказів, що спростували б висновки місцевого суду, в ході апеляційного розгляду справи ним наведено не було.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому вказана суть адміністративного правопорушення, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що поліцейським не було роз`яснено йому прав під час складання протоколу спростовуються змістом самого протоколу, де зазначено, що «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП…». Однак, від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Визначаючи дату, час та місце розгляду справи працівники поліції діяли відповідно до положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС №1376 від 06.11.2015 року, а відтак доводи апеляційної скарги що працівники поліції не мали повноважень на повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи є безпідставними.

До протоколу про адміністративне правопорушення надано зведену інформацію, відповідно до якої не було виявлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги, що протокол є неналежним чином оформленим оскільки у ньому відсутня інформація про притягнення особи до адміністративної відповідальності є також необґрунтованими.

Доводи апелянта на неналежність та недопустимість, як доказу, протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки зафіксований на відеозаписах час не співпадає із часом вчинення правопорушення та часом складання протоколу, не впливають на порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 чт.130 КУпАП.

Посилання на неналежність письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі пояснення підтверджують обставини правопорушення, зокрема відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, які узгоджуються із іншими наявними у матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Необхідності у виклику і допиту свідків понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з приводу обставин, зафіксованих на відео, не було в суду першої інстанції. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду.

Доводи апелянта, що він не відмовлявся від огляду, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Посилання на те, що тимчасово затриманий автомобіль в порушення вимог ст.265-2 КУпАП неповернутий його власникам, є необгрунтованими,

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Так, 24 березня 2022 року працівники поліції зупинили автомобіль «Мерседес-Бенц 313», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування із водієм виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, від чого останній відмовився.

Тому, водія ОСОБА_1 обґрунтовано було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом переміщення авто на спеціальний майданчик, про що складено протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Питання на вирішенні яких наполягає ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі стосовно повернення йому тимчасово затриманого автомобіля не підлягає вирішенню в рамках розгляду апеляційної скарги в даному процесі та знаходяться поза межами повноважень апеляційної інстанції при розгляді даної категорії справ.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний