Справа №: 716/2409/21
Провадження №: 3/0343/187/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрсуів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ ТВФ "Нафтотрансервіс",

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшли матеріали справи, відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 09.12.2021 о 09.45 год в м. Долина по вул. Шептицького, 42 керував автомобліем «ЗИЛ 130 АЦТ-8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перевозив газ пропан-бутан без відповідної ліцензії, чим порушив ПКМ 1001 від 2015.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 28.02.2022 подав пояснення, в якому зазначив, що 09.12.2021 рухався автомобілем марки "ЗИЛ-130", реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому перевозив пальне по маршруту "Долинське ГПЗ - АЗС с. Струтин" та на вул. Шептицького в м. Долина був зупинений працівниками поліції. В ході перевірки працівник поліції почав у нього вимагати ліцензію на перевезення небезпечного вантажу, однак він пред`явив йому копію витягу Державної служби України з безпеки на транспорті, з якого вбачається, що ТзОВ "Нафтотранссервіс" має ліцензію на перевезення небезпечних вантажів, проте, поліцейський не взяв цього до уваги та склав протокол про адміністративне правопорушення. Просить розгляд справи проводити без його участі, що в силу ст. 268 КУпАП не є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім цього, долучив копію трудової книжки, згідно з якою, він працює на посаді водія транспортних засобів.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №031716 від 09.12.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення (а.с. 1);

- товарно транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ДВГП-00943/1 від 09.12.2021 (а.с. 3);

- фотокопія, на якій зображено трансортний засіб марки «ЗИЛ 130 АЦТ-8», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає за потрібне зазначити таке.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як передбачено ч. 1 ст. 256 КУпАП, упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за вказаною статтею.

Так, повертаючись до обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 , який працює водієм, поставлено у вину те, що він керуючи транспортним засобом перевозив газ пропан-бутан без відповідної ліцензії, чим порушив ПКМ 1001 від 2015 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. Однак з таким висновком поліцейського не можна погодитись з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Тобто, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 поставлено у вину перевезення газу без ліцензії. Більше жодної інформації про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП протокол не містить.

Постанова КМУ від 02.12.2015 №1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом», на яку послався поліцейський, визначає вичерпний перелік документів, що додаються до заяви на отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, а також встановлює організаційні, кадрові та технологічні вимоги до матеріально-технічної бази ліцензіата і засобів провадження діяльності, обов`язкові для виконання під час провадження зазначеної діяльності.

Однак, жодним чином дана постанова не є спеціальною нормою, за порушення якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Окрім цього, в п. 3 даної постанови визначено, що дія цих Ліцензійних умов поширюється на суб`єктів господарювання юридичних та фізичних осіб - підприємців, які провадять господарську діяльність з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом (далі - господарська діяльність).

Вказане свідчить про помилковість та про неконкретність висунутого обвинувачення поліцейським.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він не є джерелом доказів в даній справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

В рішенні у справі «Абрамян проти Росії» Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на підставі тих доказів, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

З врахуванням вищевикладеного, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушеня визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 7, 9, 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів