справа № 563/1433/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кулика Є.В.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

30 жовтня 2022 року о 00 год. 16 хв. ОСОБА_2 на а/д М-06 «Київ-Чоп» 285 км +979 м км., керуючи автомобілем марки "Fiat Croma", реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки "Lexus", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв на лівій крайній смузі з увімкненою аварійною сигналізацією. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 149367 від 30 жовтня 2021 року.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не відноситься до правопорушення, у якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Волощук Богдан Іванович в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 30 грудня 2021 року ОСОБА_3 просив провадження у справі відносно свого клієнта закрити за відсутності у його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що після ДТП автомобіль LEXUS RX 450 Н був розташований з розбитою передньою частиною автомобіля впоперек проїжджої частини дороги. Крім того, водієм ОСОБА_1 після наїзду на дику тварину, а можливо й на металеве дорожнє огородження (відбійник) не було включено аварійну сигналізацію, не встановлений знак аварійної зупинки, чим було грубо порушено п. 9. 10. Правил дорожнього руху. Після зіткнення автомобілів, учасник ДТП ОСОБА_1 , не дочекавшись приїзду поліції, перемістив свій транспортний засіб з лівої крайньої смуги проїжджої частини дороги на узбіччя справа. Він та його супутники частину уламків транспортних засобів викинули, також було викинуто інші предмети з автомобіля LEXUS RX 450 Н, чим перешкодили встановити фактичні обставини справи. Працівникам поліції довелося складати схему місця ДТП та протокол про адміністративне правопорушення по візуальному обстеженню зміненої обстановки.

Мотиви своїх доводів також виклав у поданих до суду письмових поясненнях.

Потерпілий, ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказав, що після зіткнення його автомобіля з дикою твариною він зупинився на лівій крайній смузі та включив аварійну сигналізацію. Зазначив, що автомобіль впоперек смуги руху не ставив.

Крім того, 25 січня 2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 з доданим CD-диском, на якому поміщені фотознімки та відеозапис місця ДТП.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглянувши зазначену справу про адміністративні правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

ОСОБА_2 , інкримінується порушення п. 2.3 «б», п.12.3 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_2 поза розумним сумнівом доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №149367 від 30.10.2021 (а.п.1 матеріалів провадження №3/563/572/21), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівників поліції, підпис ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.п.3 матеріалів провадження №3/563/572/21);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.п.4 матеріалів провадження №3/563/572/21);

- схемою місця ДТП від 30.10.2021 (а.п.2 матеріалів провадження №3/563/572/21);

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 30.10.2021 (а.п.5 матеріалів провадження №3/563/572/21);

-та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Пояснення адвоката Ді Кредіко Антоніо щодо того, що потерпілим ОСОБА_1 після події ДТП не була увімкнута аварійна сигналізація, а автомобіль стояв впоперек смуги руху суд не бере до уваги, оскільки вказані аргументи знайшли своє спростування в судовому засіданні на підстав доданих ОСОБА_1 доказів, а саме: відеозапису та фотознімків.

З переглянутого відеозапису вбачається наявність ввімкненої аварійної сигналізації (при цьому, факт того, що вказаний відеозапис знято до моменту зіткнення транспортних засобів підтверджується відсутністю пошкоджень на ТЗ, зафіксованих на фото після їх зіткнення) та розташування транспортного засобу не «впоперек дороги».

На фотографіях з місця ДТП після зіткнення транспортних засобів, зафіксовані пошкодження транспортних засобів, з чого вбачається, що при зіткненні автомобіль "Fiat" передньою лівою частиною (пошкоджені бампер, ліва фара, капот, ліве переднє крило, ліві передні двері) контактував з задньою правою частиною автомобіля "Lexus" (пошкоджено задній бампер, панель багажника, задню боковину, задню праву фару), який від удару зіткнувся з відбійником передньою частиною.

Варто зазначити, що твердження адвоката Волощук Б.І. є недоречними, оскільки якщо б "Lexus" розташовувався «впоперек дороги», то були б зовсім інші пошкодження, в першу чергу, ліва або права сторони автомобіля Lexus, в той час як первісний удар "Fiat" відбувся у задню праву сторону автомобіля Lexus, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля "Lexus" з відбійником передньою частиною.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст.6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність не встановлено.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Що стосується відшкодування майнової шкоди в розмірі 35 739 гривень 49 копійки, про що представником Служби автомобільних доріг в Рівненській області подано відповідне клопотання, суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, зокрема суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вищенаведеної правової норми вбачається, що вирішення питання про відшкодування майнової шкоди в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, вирішуючи клопотання Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення майнової шкоди, суддею враховується те, що для вирішення зазначеного клопотання необхідно дослідити докази щодо розміру заподіяної шкоди, наявності чи відсутності страхування транспортного засобу, майна та/або цивільної відповідальності, забезпечивши при цьому інтереси усіх заінтересованих осіб, що неможливо забезпечити в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, у задоволенні даного клопотання слід відмовити, роз`яснивши при цьому Службі автомобільних доріг у Рівненській області, що дана вимога може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 122-4, 124, 130, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя: Є.В. Кулик