Справа № 442/8751/21 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 33/811/115/22 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., при секретарі Гудимі Л.М., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Любчика С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Любчика Сергія Романовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді адміністративного штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 4 листопада 2021 року о 00 год. 45 хв. у м. Дрогобичі по вул. Театральна, 2, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою Alkotes Drager - 6820, результат 1.67 % проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Любчик С.Р. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2022 року та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що пояснення ОСОБА_1 у протоколі про те, що він «випив стакан шампанського» не містять у собі визнання вини у вчиненні цього правопорушення. Крім того, у поясненні не конкретизовано, яке саме шампанське було випито: алкогольне чи безалкогольне, у якому об`ємі та коли.

Звертає увагу на те, що свідки під час проведення огляду ОСОБА_1 не залучалися; водночас не зазначено, що було застосовано технічні засоби відеозапису.

Окрім того, у наданих поліцейськими до матеріалів справи відеофайлах не зафіксовано згоду ОСОБА_1 із результатами його огляду.

Зазначає, що до матеріалів справи не долучено сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння.

Також захисник вказує на те, що робота приладу «Drager Alcotest 6820» може бути некоректною через погодні умови, зокрема звертає увагу на розбіжності в температурі повітря, визначеної приладом, та температурі, яка вказана не метеорологічних сайтах.

Вказує, що в акті огляду на стан сп`яніння не зазначено місце, дату і час його складання.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у таке не з`явився.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Любчик С.Р. у судовому засіданні підтримав свої апеляційні вимоги та просив апеляційну скаргу задовольнити. Проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 не заперечив.

Заслухавши пояснення адвоката Любчика С.Р., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №099992 від 4 листопада 2021 року (а.с. 2), згідно з яким ОСОБА_1 4 листопада 2021 року о 00 год. 45 хв. у м. Дрогобичі по вул. Театральна, 2, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою Alkotes Drager - 6820, результат 1.67 % проміле.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, та у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», по суті порушення зазначив, що «випив стакан шампанського». Крім цього, ОСОБА_1 було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній без жодних зауважень та заперечень підписав вказаний протокол про адміністративне правопорушення у відповідних графах.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснювали його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Стосовно зазначення у поясненнях ОСОБА_1 , що він випив стакан шампанського, то таке справді не є визнанням його вини, адже ставлення особи до інкримінованого їй правопорушення не впливає на факт його вчинення, а також не є доказом у справі. За загальним правилом ставлення особи до вчиненого враховується при призначенні покарання, відтак вказав доводи апелянта не заслуговують на увагу.

Також апеляційний суд не вважає слушними доводи апелянта про те, що показники газоаналізатора «Drager Alcotest» не можуть вважатися допустимим доказом.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG &aпо; Co KGaA», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже, результат тесту приладу «Drager Alcotest» є допустимим доказом у справі, тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останнього.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820», прилад ARLJ-0468, тест №822 (а.с. 3) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,67‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя (а.с. 4). У відповідній графі акта зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, чим підтверджується факт ознайомлення останнього з таким актом.

Стосовно доводів, що в акті огляду не зазначено місце і дату його складання, то наведене не може слугувати достатньою підставою для визнання недійними результатів такого огляду.

Покликання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у відсутності свідків, до уваги апеляційним судом не береться, оскільки ст. 254 КУпАП, якою передбачено порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення, такої вимоги не містить.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що під проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, сам відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейського був відсутній обов`язок щодо залучення свідків. Таким чином вимоги, встановлені ч. 2 ст. 266 КУпАП, працівниками поліції було дотримано.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу його адвоката Любчика Сергія Романовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.