Провадження №3/428/189/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Казюк Л.Г.

розглянувши матеріали,які надійшли які надійшли з Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській обалсті про притягнення до адміністративної відповідальності ч.4. ст.164 КУпАП

ОСОБА_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, водій ТОВ «ПрайдЛогістік» зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 о 14 годині 50 хвилин у4 м. Сєвєродонецьк по вул. Новікова, 12, водій ОСОБА_1 перевозив пальне (рідкий газ) у об`ємі 2,5 тони не зазначеним у акцизній накладній, зареєстрований у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, однак до суду для надання пояснень не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явився, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.4 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними:

- у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним п. «а» п. 2 ч.2 ст. 91 Митного кодексу України;

- або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах;

- або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 органом поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії Ваб №714557 від 26.11.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт реєстрації У Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України (журнал єдиного обліку) Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 26.11.2021, фотокопії свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу та напівпричіпу, фотокопії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , фотокопія товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №22/11-2 від 22.11.2021, рапорт щодо обставин, викладених у протоколі. Додатково долучено відповідь з Головного управління ДПС у Луганській області від 20.12.2021 №4428/55/111/01-2021 щодо відсутності у ЄРАН заявок на переміщення пального транспортними засобами, що не є акцизними складам.

Оскільки диспозицією ч.4 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за переміщення пального транспортними засобами, не зазначеними в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах слід розуміти, що орган, яким складений протокол, вбачав наявність саме такого порушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.231.1 Податкового Кодексу України платник податку при …реалізації пального… зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального.. та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне (платника податку).

Згідно ст.231.3 Податкового Кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.

У акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного.

Положеннями 14.1.6-1 ПКУ передбачено, що акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.

Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:

а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а"пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України);

Згідно п. 230.1.5. транспортні засоби, що набули статусу акцизних складів пересувних, а також транспортні засоби, що використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки, повинні обліковуватися в Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий, створення та ведення якого забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Перелік транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий, розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно абз. 2 п. 231.1 ст.231 ПК переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не зазначені в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, а також не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, які надіслані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, забороняється.

Разом із тим, із матеріалів справи, зокрема, товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів за товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №22/11-2 від 22.11.2021 встановлено, що ПП «АНКОН ПЛЮС», будучі вантажовідправником, на підставі замовлення ТОВ «БІЛЛІОН ГАЗ» здійснило відпуск газу скрапленого об`ємом 19,22 т ТОВ ІТОЛ», перевезення якого здійснено автопідприємством ТОВ «ПРАЙД-ЛОГІСТИК» на автомобілі DAF, номерний знак НОМЕР_1 із причепом д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 .

Тож, відповідно до ст. ст.231.1 Податкового Кодексу України платником податку, на якого покладається обов`язок складання акцизної накладної при реалізації пального є ТОВ «АНКОН ПЛЮС», як суб`єкт господарювання, що здійснює реалізацію пального.

Безпосереднє перевезення дизельного пального транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_1 і причепом д. н. з. НОМЕР_2 здійснював ОСОБА_1 як водій ТОВ «ПРАЙД-ЛОГІСТІК», що підтверджується наданою суду копією товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів за товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №22/11-2 від 22.11.2021 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Крім цього ст.164 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Конкретні порушення порядку провадження господарської діяльності передбачені різними частинами статті 164 КУпАП, у тому числі і ч.4 ст.164 КУпАП, яка поставлена у вину ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст.55 ГКУ суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом

Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та інші матеріальні цінності, так і невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар.

Згідно ст. 42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст.164 КУпАП належало встановити, чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.

Разом із тим, такі докази у справі відсутні, натомість із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ТОВ «ПРАЙД-ЛОГІСТИК» та є водієм-найманим працівником, до обов`язків якого не відноситься організація перевезень пального, складання і реєстрація акцизних накладних у ЄРАН, тощо.

Отже, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП, яке йому поставлене у вину.

При цьому, оскільки диспозиція ч.4 ст.164 КУпАП є бланкетною, у протоколі необхідним було зазначення, які норми та якого закону були особою порушені, однак і таких вимог при складанні протоколу не дотримано.

При цьому суд критично відноситься до відповіді з Головного управління ДПС у Луганській області від 20.12.2021 №4428/55/111/01-2021 щодо відсутності у ЄРАН заявок на переміщення пального транспортними засобами, що не є акцизними складам, оскільки перевірка проводилась станом на 26.11.2021, а відпуск палива було здійснено 22.11.2021. Крім того не зрозуміло, чому відповідь на запит надано на ім`я начальника управління стратегічних розслідувань у Луганській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, тоді як протокол складено співробітником поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, на якого покладено обов`язок збирання доказів по справі.

Крім того, відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання щодо адміністративного стягнення, яке слід застосувати у даному випадку, суд враховує, що відповідно до санкції ч.4 ст.164 КУпАП вчинення даного виду правопорушення тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією пального або спирту етилового та транспортних засобів.

З метою реалізації вимог цих ст. співробітником поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Позняковим В.А. у ОСОБА_1 вилучено транспортний засіб DAF номерний знак НОМЕР_1 і причепом д. н. з. НОМЕР_2 та газ скраплений об`ємом 2,5 т.

Одночасно, згідно з ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Разом із тим, відповідно до наданих суду матеріалів встановлено, що транспортний засіб DAF номерний знак НОМЕР_1 і причепом д. н. з. НОМЕР_2 на праві власності належать ОСОБА_2 , а газ скраплений об`ємом 2,5 т був відпущений ТОВ «АНКОН ПЛЮС», тобто не перебували у власності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.4 ст. 164 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.164 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 164 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова