Справа № 341/1852/21
Провадження № 33/4808/85/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ГАПОЛЯК Т. В.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Білоуса С.І., апелянта ОСОБА_1 та його захисника Савчука В.Р., потерпілого ОСОБА_2 розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 124 КУпАП та

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП, накладено 850 грн штрафу, стягнуто 454 грн судового збору.

1.2. Згідно даних постанови, 25 вересня 2021 року близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Міцкевича в м. Бурштині, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напряму руху - поворотом ліворуч не впевнився в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та належить ОСОБА_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б, 9.4, 10.1 Правил дорожнього руху та допустив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник в засідання суду першої інстанції не з`явились, справу розглянуто без їх участі.

2. Доводи апеляційної скарги:

- мотивувальна частина постанови, в порушення приписів закону, відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення;

- висновок суду не обґрунтований;

- суд не дослідив всі обставини справи та прийняв однобічне рішення;

- складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не було;

- на момент здійснення маневру (повороту ліворуч) смуги руху були вільні. Саме водій ОСОБА_2 перевищив швидкість руху і тому не зреагував, в результаті чого сталося зіткнення;

- свідки події в судове засідання не з`явились, отже непідтвердженим є вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що саме його дії призвели до ДТП;

- причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП не встановлено;

- натомість матеріали справи свідчать про те, що ДТП сталася унаслідок порушення ОСОБА_2 п.п. 12.1 ПДР, зокрема: і схема ДТП, і фотографії, зроблені ОСОБА_1 після ДТП. Саме ОСОБА_2 створив небезпеку руху для ОСОБА_1 ;

- поліцейський незаконно склав протокол, оскільки не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину.

Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі - закрити.

3. Провадження в апеляційному суді.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник Савчук В.Р. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з указних мотивів. Пояснили, що схема до протоколу неповна. На ній не зазначена суцільна розмітка на тому шляху, де всупереч правилам здійснював обгін ОСОБА_2 з перевищенням допустимої швидкості (автомобіль перекинувся декілька раз). Позаду автомобіля ОСОБА_3 було ще декілька автомобілів, він увімкнув покажчик повороту переконався у безпечності повороту почав повертати і стався удар. На тій ділянці не можна обганяти.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний судом дав аналогічні пояснення - він був у автомобілі ОСОБА_3 , який приблизно за 10 м. до повороту увімкнув покажчик. Відчув удар. автомобіль ОСОБА_2 декілька раз перекинувся.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечив апеляційну скаргу. Вказав. що покажчик повороту мав би бути увімкнений не за 10-20 м. до повороту, а за 50. Автомобіль ОСОБА_1 почав повертати в момент. коли він порівнявся із його задньою частиною, він не встиг ні загальмувати, ні подати звукового сигналу.

4. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Перегляд постанови апеляційним судом здійснено в межах доводів апеляційної скарги.

Щодо доводів про порушення ПДР водієм ОСОБА_2 .

Такі доводи апелянта необґрунтовані.

Встановлено, що ДТП мала місце на вул.. Міцкевича, 32 в м. Бурштин, на дорозі, яка має дві смуги руху в обох напрямках, з роздільною смугою, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, що свідчить про дозвіл виїжджати на смугу зустрічного руху, в тому числі і здійснювати обгін (а.с. 6 - Схема місця ДТП).

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , змінював напрям руху - повертав ліворуч.

ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в попутному напрямку та здійснював його обгін.

Дані про перевищення ОСОБА_2 допустимої швидкості в матеріалах справи відсутні. Постановою апеляційного суду закрито провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП (за фактом даної ДТП) у зв`язку з відсутністю в його діях повної чи змішаної вини і, відповідно, складу правопорушення.

Щодо вини ОСОБА_1 .

Об`єктивні дані про порушення ПДР з боку потерпілого ОСОБА_2 в цій ДТП відсутні.

Це також констатовано в рішенні апеляційного суду за обвинуваченням щодо нього.

У такому разі посилання на порушення ПДР ОСОБА_2 , як на обставину, що стала причиною ДТП юридично неспроможні, позаяк окрім відсутності об`єктивних даних, спростовані судовим рішенням, що набрало чинності.

Дані про неповноту матеріалів справи і неправильність протоколу до уваги брати не слід, оскільки у цій ситуації вирішальним є те, чи мав ОСОБА_1 об`єктивну спроможність бачити автомобіль ОСОБА_2 і надати йому можливість закінчити свій маневр.

За умов, що докази порушення ПДР з боку Єналя відсутні, слід дійти висновку, що у тій дорожній ситуації перешкод для цього не було.

Наведене також підтверджено висновком експерта від 21.10.2021 (а.с. 18), згідно з яким задана дорожньо-транспортна ситуація не пов`язана із втратою керованості транспортного засобу чи його виїздом за межі проїзної частини, тому в діях водія автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.1 ПДР України (щодо безпечної швидкості руху ТЗ). А, оскільки зіткнення транспортних засобів відбулось у процесі обгону, тобто, коли автомобіль марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 вже перебував на смузі зустрічного руху, то у діях останнього не вбачається невідповідностей із вимогами приписів п. 14.2б) ПДР (щодо повинності переконатись в тому, що водій ТЗ, який рухається попереду в тій самій смузі не подав сигнал про намір повороту ліворуч). Натомість, за даними експертних висновків, в діях водія автомобіля марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачаються невідповідності із вимогами п. 9.4 ПДР та п. 10.1 ПДР, останні, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Підстав вважати дані Висновку експерта неналежним та недопустимим доказом в апеляційного суду немає. Висновок складений уповноваженою на те особою, належним чином оформлений у відповідності до нормативних приписів, а дані Висновку відповідають інформації, що міститься в матеріалах справи.

Зокрема, дані фототаблиць (долучених фотографій, а.с. 7) повністю узгоджуються з зафіксованими у Схемі місця ДТП пошкодженнями транспортних засобів (а.с. 6 - зворот), які свідчать, що автомобіль марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 в основному отримав механічні пошкодження лівої передньої сторони авто - удар в район лівого переднього крила автомобіля, що, в свою чергу, свідчить про зіткнення двох транспортних засобів саме в момент зміни руху автомобіля «Ford Fusion» - початку повороту ліворуч і виїзду на смугу зустрічного напрямку руху.

Апеляційний суд вважає, що саме водій ОСОБА_1 при потребі змінити напрям руху, повертаючи ліворуч, був зобов`язаний стежити за дорожньою обстановкою, впевнитись в безпечності такого маневру та пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, а, згідно експертних висновків, в межах дозволеної швидкості та на дозволеному для обгону відрізку дороги (надати ТЗ ОСОБА_2 можливість завершити обгін, який на час маневру (повороту ліворуч) ТЗ ОСОБА_1 уже розпочався і тривав).

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки даних справи достатньо для висновку про вину ОСОБА_1 за умови їх достовірності, а підстав уважати їх недостовірними немає.

Висновки апеляційного суду тотожні висновкам суду першої інстанції.

Підстави для скасування законної постанови суду першої інстанції відсутні, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись статтею 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова не оскаржується.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв