Справа № 182/2086/21
Провадження № 3/0182/246/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.01.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисової Н.А.,

за участі

секретаря Скоробогатової А.О.,

представника ССД Філяровської О.П.,

адвоката Перевертайло Л.Т.,

правопорушниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі, Дніпропетровської області протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №490045 від 01.04.2021 року, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ДБСТ «Левченко», мати-вихователь, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу від 01.04.2021 року про адміністративне правопорушення серія ВАБ №490045, 22.03.2021 року о 20.30 год., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила умисне психологічне насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_2 2004 р.н., яке виразилось в шкоді почуття власної гідності, приниженні, образах, що призвели до навмисного вживання неповнолітньою медикаментозного препарату «но-шпа», яке привело к отруєнню та госпіталізації останньої до КП «Нікопольської ДНЛ`НМР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з протоколом була не згодна та пояснила, що вона є матір`ю-вихователем дитячого будинку сімейного типу. 22 березня вона з іншими дітьми були вдома. Під час бесіди з ОСОБА_3 та їй сказала, що погано себе почуває та у неї болить живіт. Вона дала ОСОБА_3 2 таблетки но-шпи, оскільки всі ліки вона зберігає у недоступному для дітей місці. ОСОБА_3 не спустилася на вечерю з усіма дітьми. Потім почула крик інших дітей, кого саме не пам`ятає, які кричали, що ОСОБА_3 лежала на підлозі у коридорі. Хтось з сказав, що ОСОБА_3 могла випити таблетки. Вона відразу викликала для неї швидку допомогу, пояснила ситуацію та намагалась самостійно промивати шлунок дитини, однак до приїзду швидкої з водою жодних ліків з шлунку ОСОБА_3 не виходило. Коли прибула ШМД, лікарі запевнили її, що з дитиною все нормально. На її думку, ОСОБА_3 таким чином хотіла привернути увагу до себе і швидше змінити опікуна, т.я. на той час вона вже звернулася з заявою до органу опіки. Після цих подій ОСОБА_3 не хотіла з нею спілкуватись і після лікарні повернулися не додому, а проживає з іншим опікуном, яка дозволяє їй зустрічатися з хлопцем, що є товаришем її сина. Крім того, ОСОБА_3 мала можливість після 9 класу самостійно проживати у гуртожитку у разі вступу до училища, але вона продовжила навчання у школі, бо мала перспективи, була лідером, добре знає англійську, відвідувала музичну школу, бо мала здібності. Однак, вона залишилася проживати в родині за власним бажанням.

Представник ССД ОСОБА_4 повідомила, що вона є представником органу, який слідкував за ситуацією у сім`ї та тримали на контролі цей будинок сімейного типу багато років. Ними здійснювались регулярні перевірки. Представники служби приїжджали до цього будинку, перевіряли умови в яких проживають діти та спілкувались з ними, без присутності опікуна. Скарг від дітей на будь-що не надходило. Звернень саме від ОСОБА_5 не надходило до служби, а навпаки згідно її пояснень у неї будь-яких проблем в родині, безпосередньо з опікуном не було. Про записку щодо надання допомоги, яку ніби то ОСОБА_3 перекинула у двір нотаріуса ОСОБА_6 їй нічого невідомо. При спілкуванні з іншими дітьми також не надходило інформації про погане чи прискіпливе ставлення до них та ОСОБА_5 особисто з боку ОСОБА_1 . На підтвердження своїх слів представник служби надала копії актів проведення оцінки рівня безпеки дітей у вказаній родині, акт обстеження житло-побутових умов, а також копію висновку за даними експериментального-психологічного дослідження ОСОБА_2 . На її погляд, ОСОБА_3 вжила пігулки навмисно або швидше побачитися зі своїм хлопцем.

Неповнолітня ОСОБА_2 повідомила, що з матір`ю ОСОБА_1 у неї часто траплялись конфлікти з різних приводів. До неї часто вдома відносились інакше, ніж до інших, час від часу мати зверталась до неї лише за прізвищем, особливо після того, коли дізналася, що вона хоче залишити родину і шукає іншого опікуна.

В той день, коли ОСОБА_1 увійшла в кімнату, де вона проживала, з іншими дівчатами, вона помітила, що гардина у кімнаті порвалася і заставила її зашити, знаючи, що вона не любила і не могла гарно зашивати, але вона погрожувала порвати її речі, у разі відмови. До цього кілька тижнів вона була позбавлена мобільного телефону і не спілкувалася і з своїм хлопцем і почала вести щоденник про свої почуття і враження. На її погляд усі діти. особливо старші, з якими вона спілкувалася, змінили своє ставлення до неї, бо вважали зрадницею родини. Вона вирішила, що отруєння пришвидшить її відібрання з родини. Тому, навмисно ковтнула пігулки, бо знала, де їх зберігає ОСОБА_7 від дітей і після лікарні вона поїхала до нової родини. Стверджує, що вона розповідала про конфлікти вдома класному керівникові, однак просила його нічого не вживати.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що на прохання свого сина, вона погодилася взяти опіку до 18-річчя над ОСОБА_9 . Вона спілкувалася з дівчинкою і з її слів над нею постійно знущалися у родині, примушували мити підлогу, унітази, позбавляли мобільного телефону і були проти спілкування з хлопцем, який є товаришем її сина. Вона погодилася допомогти дівчині і взяти її до себе до досягнення 18 років. Справжня причина навмисного отруєння ОСОБА_3 їй невідома, можливо через її емоційний стан, викликаний ставлення до неї усіх членів родини, вона вирішила прийняти пігулки у великій кількості.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що 22.03.2021р. у неї був день народження і була святкова вечеря під час якої вони їли суші. ОСОБА_3 не спустилася до столу. В цей же день, коли мама перебувала у них в кімнаті, де проживає вона і ОСОБА_3 , а також мекньші дівчата, вона помітили дірку на шторах і поросила ОСОБА_3 її зашити. Вона б без проблем би зашила, але в неї був день народження і було багато інших завдань, а ОСОБА_3 виявила найстаршою, кому можливо було це доручити. На її думку, жодної образи це не повинно було викликати. Будь-яких принижувань чи інших образливих дій мама або інші діти стосовно ОСОБА_3 не вчиняли. Чому вона наковталася пігулок нікому не говорила.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 повідомили, що 22 березня ввечері перебували на кухні, збирались вечеряти. Почувши незрозумілий звук, вони пішли за мамою до кімнати ОСОБА_3 , де побачили ОСОБА_3 на підлозі. Вони підняли її на поклали на ліжко, а потім мати викликала швидку допомогу. На жданий час вони не хочуть спілкуватися з ОСОБА_3 , бо вона оговорила маму ОСОБА_1 .

До протоколу долучено електронний рапорт Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.03.2021 року, згідно якого черговий лікар ОСОБА_13 повідомив до служби 102 про те, що у дитячу лікарню на ШМД було доставлено ОСОБА_5 2004 рн.. з діагнозом: отруєння таблетками но-шпа (12 таблеток) (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету НМР №1042 від 12.12.2012 р. ОСОБА_2 2004 р.н. надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» (а.с.13).

Згідно рішення виконавчого комітету НМР №563 від 25.07.2012, 01.08.2012 року було створено дитячий будинок сімейного типу на житловій площі ОСОБА_14 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . До вищевказаного будинку для спільного проживання та виховання малолітніх дітей позбавлених батьківського піклування передано: ОСОБА_15 1998 р.н., ОСОБА_12 2002 р.н., ОСОБА_11 2003 р.н., ОСОБА_2 2004 р.н., ОСОБА_10 2004 р.н., на батьків-вихователів ОСОБА_14 та ОСОБА_1 покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я та психічний розвиток вищезазначених дітей (а.с.14-16).

Відповідно до п. 3, 4, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» п.3) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 4) економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; п.14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Згідно ч.3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинила умисне психологічне насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_2 2004 р.н., яке виразилось в шкоді почуття власної гідності, приниженні, образах, що призвели до навмисного вживання неповнолітньою медикаментозного препарату «Но-шпа». Однак, при дослідженні матеріалів наданих представником ОСОБА_1 адвокатом Перевертайло Л.Т. стало відомо, що згідно рекомендації директора ДОЦСССДМ ОСОБА_14 та ОСОБА_1 було включено до банку сімей потенційних прийомних батьків та батьків-вихователів.

Згідно характеристики адміністрації КЗ «НСЗШ» №21 ОСОБА_2 користується авторитетом серед однокласників, має лідерські здібності, критику не сприймає, легко ображається, дуже емоційна. При цьому опікуни приділяють належну увагу вихованню доньки, підтримують зв`язок зі школою та беруть активну участь у житті класу і школи. Згідно наданої інформації про ефективність функціонування дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_16 за 2020 рік, скарг з навчальних закладів на дітей не надходило, мати-вихователь до здоров`я дітей ставиться відповідально, застосовує методи уникнення конфліктних ситуацій. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 09.02.2021 року, за місцем мешкання створені умови для проживання, виховання та розвитку дітей, жорстокого поводження з дітьми, фізичного, психологічного насильства не виявлено. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 2004 р.н. від 07.04.2021 року, остання не бачить сенсу проживання в сім`ї ОСОБА_1 , оскільки не відчуває ніякої підтримки, також вона повідомила, що її матір ніколи не кричить, не агресивна, не погрожує, просто розмовляє з нею та посміхається.

Згідно висновку експериментально - психологічного дослідження ОСОБА_2 2004 р.н., суїцідальний намір останньої мав характер демонстративної поведінки у особистості емоційно-демонстратвиного типу, як прояв гнівливої реакції і дії.

Таким чином судом не встановлено, що ОСОБА_1 , як мати-вихователь вчинила будь-які дії, які могли б завдати психологічну шкоду неповнолітній ОСОБА_2 і змусили б її неконтрольовано вжити ліки. Крім того, сама ОСОБА_2 не повідомила які конкретні дії вчиняла ОСОБА_1 що мали би психологічний характер, примус до неї.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обставини, зазначені у протоколі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення правопорушника, пояснення потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Н. А. Борисова