Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/98/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги захисника Холоденка Романа Володимировича на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 11.05.2021 року о 11 год. 09 хв. по вул. С.Сєнчева у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Холоденко Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зокрема просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що в судовому засіданні районного суду ні він, як захисник, ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 присутніми не були. Копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 02.02.2022, а тому подати апеляційну скаргу в межах строку передбаченого законом об`єктивно не міг.

З цих підстав апелянт вважає, що строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги захисник просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда 20 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ч.1 п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку з висновками судді районного суду не можна погодитись з огляду на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений інспектором поліції з порушенням встановленого порядку. Зокрема те, що у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я. Це свідчить про пряме порушення працівниками поліції порядку направлення водія ОСОБА_1 на огляд для встановленні стану сп`яніння та проведення такого огляду з використанням технічних засобів, а саме згідно із приписами ч. 5 ст.266 КУпАП, п. 22 розділу III Інструкції, огляд особи для встановлення стану алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважається недійсним.

Також зазначає, що постанова суду обгрунтована результатом тестування на алкоголі проведеного за допомогою алкотестера «Драгер», згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 1,95 % проміле алкоголю, з яким ОСОБА_1 не погодився, про що свідчить відеозапис та пояснення свідків.

З дослідженого під час розгляду справи відеозапису події від 11.05.2021 року, вбачається, що під час спілкування поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. За результатами огляду застосуванням спеціального технічного засобу проведеного працівниками поліції, тест показав результат 1,95 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

Після чого, за відсутності направлення поліцейського водій ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння медичному закладі у присутності двох свідків.

Так, суддя районного суду встановлюючи фактичні обставини справи зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопоруиц підтверджується: протоколом про адміністративну правопорушення серії ДПР 18 № 181 від 11.05.2021 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1); копією посвідчення водія; результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер»; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким ОСОБА_1 не погодився; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; відеозаписом події, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, п. 2.5 ПДР підтверджена неналежними та недопустимими доказами. Отже, суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, що ставилися в провину ОСОБА_1 , при цьому істотно змінив фактичні обставини справи та визнав його винуватим у порушенні пункту 2.5 ПДР, помилково зазначивши на підтвердження його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення не письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відеозаписом події, яким по суті встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а результати огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції 11.05.2021 р., з яким останній не погодився.

Наведені вище обставини вказують на неналежне з`ясування судом першої інстанції обставин, які підлягають з`ясуванню, невмотивованість та необґрунтованість судового рішення, тому при розгляді справи була допущена суттєва неповнота судового розгляду.

На думку апелянта, результати огляду на визначення стану сп`яніння, проведеного працівниками поліції, не є належним та допустимим доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки водій був незгоден з результатами такого огляду, і таке право його незгоди з результатами огляду проведеного поліцейськими на місці зупинки передбачено чинним законодавством, а саме вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735.

Тому захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, його винуватість у вчиненні даного правопорушення не підтверджена в суді належними та допустимими доказами.

У судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисник Холоденко Р.В., будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи у судове засідання не з`явилися, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали. Тому, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку, що неявка вказаних осіб до суду не перешкоджає розгляду справи та можливо розглядати справу за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 20 грудня 2021 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, що підтверджується даною постановою суду.

Згідно супровідного листа копія постанови суду на адресу проживання ОСОБА_1 була направлена 28 грудня 2021 року, проте, даних щодо отримання ним копії судового рішення у матеріалах справи немає.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , копію постанови він отримав 02 лютого 2022 року, що підтверджено його підписом, а апеляційну скаргу на вказану постанову районного суду захисник Холоденко Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав, 08 лютого 2022 року.

Тому, враховуючи обставини, на які посилається захисник та, враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що захисник пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому пропущений строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону суддею районного суду дотримано у повному обсязі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає в разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції №1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Тобто, із аналізу наведених вимог законодавчих актів убачається, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, виключно у присутності двох свідків, та у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 188963 від 11.05.2021 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 о 11 год. 09 хв. по вул. С.Сєнчева у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Також, зі згоди водія проводився огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер алкотест 6820 (тест 1641) результат якого склав 1,95‰, з яким ОСОБА_1 не погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачи тверезому водієві;

-- копією посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

-- результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер» до протоколу серії ДПР18 № 188963;

-- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з яким ОСОБА_1 не погодився, огляд проводився за участю свідків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ;

-- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest 6820;

-- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких убачається, що вони були присутні під час того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та з результатами не погодився, та відмовився від проходження огляду в закладі охорони здовров`я;

-- відеозаписом події, який міститься у матеріалах справи, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, хоча і пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте, не погодившись з його результатом, в супереч Інструкції 1452/735, відмовився пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи захисника про те, що висновки судді районного суду викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними та необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи про те, що суд безпідставно послався на результат тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер», як на доказ винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.5 ПДР, оскільки на думку захисника вказаний доказ є неналежним та недопустимим.

Так, результат тесту технічного засобу «Драгер» підтверджує те, що працівниками поліції у точній відповідності до вимог п.п. 6,7 Розділу І Інструкції 1452/735, дотримано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема те, що він пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, проте, з його результатом не погодився.

Доводи сторони захисту, що поліцейський повинен був видати ОСОБА_1 направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє з тих мотивів, що відеозапису убачається, що він одразу після продуття приладу Драгер відмовився їхати до медичного закладу, тому за таких обставин відсутність письмового направлення у матеріалах справи не спростовую висновки районного суду щодо порушення ним вимог п.2.5 ПДР України. Інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів прийнятого районним судом рішення апеляційна скрга не містить.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст. 9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Поновити захиснику Холоденку Роману Володимировичу строк подання апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Холоденка Романа Володимировича залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко