Справа № 304/741/22 Провадження № 3/304/630/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

11 квітня 2022 року з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що їх необхідно повернути до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з таких мотивів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 450344 від 11 лютого 2022 року вбачається, що цього ж дня о 14 годині 00 хвилин ФОП ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 у магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », будучи власником вказаного закладу, не нанесла маркування дотримання дистанції між клієнтами 1,5-2 метра та не забезпечила централізований збір використаних засобів індивідуального захисту, чим порошила п. 2-2 пп. 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, частина перша статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. 2-2 пп. 9 вказаної Постанови з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра та не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Таким чином, у цій ситуації орган, що уповноважений на складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен довести, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який обслуговує відвідувачів.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Проте до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який обслуговує відвідувачів саме в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується доданої до протоколу копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, як доказу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який обслуговує відвідувачів (в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ), то суддя вважає таке неналежним доказом, оскільки з нього не вбачається, що ОСОБА_1 здійснює діяльність у вказаному вище магазині-кафе.

Одночасно суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», суд не вправі самостійно змінювати формулювання адміністративного правопорушення. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, з урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку, що вказані обставини унеможливлюють розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому матеріали слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків.

Керуючись статтями 7, 9, 251, 255, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП повернути на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для усунення недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Гевці В. М.