ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/63/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Колодовського О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) в дохід держави.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 22 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Коновальця, 18 керував автомобілем марки «BMW 325», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» та в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та перевірки їх належними доказами, невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Вказує, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушили вимоги законодавства щодо процедури фіксування доказів та відображення їх у протоколі, а суд на вказане уваги не звернув та не виправив даних недоліків у процесі судового розгляду.

Стверджує, що матеріали справи не містять достатніх допустимих і належних доказів його винуватості та складені і оформлені із грубими порушеннями законодавства щодо огляду водіїв на стан сп`яніння.

Наголошує на тому, що у нього не було обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки відсутні докази того, що він був водієм транспортного засобу та керував ним, оскільки лише водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Посилається на те, що працівниками поліції не вказано йому конкретно, які симптоми стали причиною для проведення огляду на стан сп`яніння та працівники поліції тільки запитували його, чи вживав він певні засоби.

Звертає увагу на те, що копія відео з оптичного диску за відсутності оригіналу та оригінального записувального пристрою не може бути використана як доказ.

Вказує, що у матеріалах справи містяться окремі фрагменти відеозапису ніби-то факту вчинення ним адміністративного правопорушення, тому такі окремі фрагменти відеозапису є недопустимими доказами.

Зазначає, що із матеріалів справи не випливає, що у поліцейських був у наявності із собою спеціальний технічний засіб, дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, який мав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки на відео відсутня демонстрація наявності поліцейським такого засобу та роз`яснення водію порядку застосування спеціального технічного засобу.

Посилається на те, що перед проведенням огляду поліцейський не проінформував особу, яка могла би підлягати огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу для виявлення ознак сп`яніння.

Стверджує, що газоаналізатор «Драгер Алкотест» не є спеціальним технічним засобом для виявлення ознак сп`яніння та не затверджений нормативно-правовим актом.

Вважає, що зазначення у направленні поліцейським, а не лікарем результатів огляду є неприпустимим та грубим порушенням приписів інструкції та із змісту направлення, яке міститься у матеріалах справи незрозуміло, чи особа відмовилась від проведення огляду, чи була позитивна або негативна реакція, оскільки такі обставини є взаємовиключними.

Наголошує на тому, що долучення рапорту, адресованого іншій посадовій особі, а не суду та без резолюції вказаної посадової особи та без реєстрації такого рапорту не відповідає вимогам діловодства, а відтак рапорт не є допустимим доказом у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Колодовського О.В., який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №306160 від 06.10.2021 року, відповідно до якого інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Смітюхом В.Т. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 22 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Коновальця, 18 автомобілем марки «BMW 325», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» та в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорту поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядового поліції Костюк Я. від 07.10.2021 року, вбачається, що 07.10.2021 року вона заступила у складі автопатруля позивний "Юпітер 0204" спільно із лейтенантом поліції Смітюхом В.Т..

Вказує, що близько 22 год. 55 хв. у м. Тернополі по вул. Коновальця, 18 було зупинено т/з марки «BMW 325», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. У ході розмови у водія даного автомобіля були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 від походження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер 6820» відмовився.

На водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААБ №306160, вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, останньому було запропоновано проїхати в найближчий медичний заклад для такого огляду та водій теж відмовився.

Відповідно до відеозапису з камер поліцейських, під час несення служби, а саме, 06 жовтня 2021 року о 22 год. 55 хв. у м. Тернополі по вул. Коновальця, 18 поліцейськими виявлено водія ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що він в порушення п. 11.5 ПДР, керував т/з марки «BMW 325», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у крайній лівій смузі для руху при вільній правій, що не було пов`язано із поворотом ліворуч, або розворотом, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу.

Зазначені обставини підтверджують факт керування ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 22 год. 55 хв. у м. Тернополі по вул. Коновальця, 18 транспортним засобом марки «BMW 325», державний номерний знак НОМЕР_1 та спростовують твердження апелянта, що останній не керував зазначеним вище автомобілем.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 жовтня 2021 року, з якого вбачається, що за результатом огляду, у водія, працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що він не керував транспортним, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є доводи апелянта щодо того, що працівниками поліції не вказано йому конкретно, які симптоми стали причиною для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки це спростовується відеофайлами з нагрудних камер поліцейських.

Щодо надання працівниками поліції матеріалів відеофіксації не у повному обсязі, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки це жодним чином не впливає на зафіксовану інформацію та ті обставини, які мають значення для справи.

Не відповідають дійсності твердження апелянта, що перед проведенням огляду поліцейський не проінформував особу, яка могла би підлягати огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу для виявлення ознак сп`яніння, оскільки водій від проведення такого огляду категорично відмовився.

Посилання апелянта на те, що газоаналізатор «Драгер Алкотест» не є спеціальним технічним засобом для виявлення ознак сп`яніння та не затверджений жодним нормативно-правовим актом, є безпідставним, оскільки відповідно до роз`яснень Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 18.01.2018 року №45, закінчення 10.02.2015 року терміну дії реєстрації в Україні виробу медичного «Drager Alcotest 6810» означає припинення можливості їх ввезення на митну територію України та введення в експлуатацію, але не впливає на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці. З огляду на наведене, працівники патрульної поліції вправі використовувати вироби медичні «Drager Alcotest», які були введені в експлуатацію до 10.02.2015 року, за умови їх своєчасного калібрування з інтервалом у 6 місяців.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи зазначено у направленні результат огляду поліцейським, а не лікарем, оскільки відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння надається працівниками поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення водієм бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Як встановлено судом, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя