ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2092/20

Провадження № 33/4820/2/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Яхієвої М.А., Мартиненка В.С., Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Сорокопуда А.О., особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року про закриття провадження у справі за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

Відповідно до постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та адміністративне провадження відносно нього закрито у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як установив суд першої інстанції, 22 серпня 2020 року о 00 год. 20 хв., в м.Старокостянтинові, об`їзна дорога Н-03 2 км. 600 м., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 , який рухався в протилежному напрямку, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Згідно з іншою постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

За цією постановою суду, відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого він, 22 серпня 2020року о 00 год. 20 хв., в м.Старокостянтинові, об`їзна дорога Н-03 2 км. 600 м., керуючи автомобілем Hyundai Sonataр.н. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 , що рухався у протилежному напрямку, напроти, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаними постановами суду, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких просить постанову місцевого суду щодо нього скасувати та прийняти нову, якою визнати його невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а постанову відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову, якою визнати його винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення. Вказує, що винесена постанова щодо нього є передчасною та необґрунтованою, оскільки переважна частина доводів не відповідають фактичному розвитку даної пригоди. Не встановлено розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини дороги (на якій смузі, та чиєму напрямку руху). Посилається на те, що однією з основних ознак, за якою можна визначити місце зіткнення транспортних засобів є різке відхилення сліду колеса, навіть на незначний кут, який чітко проглядається на фотоілюстрації з місця пригоди (а.с. 131,132,133). Дані фотоілюстрації відображають ділянку проїзної частини дороги безпосередньо в районі розташування рейок залізничної колії(залізничного переїзду), частину слідової інформації та навколишню обстановку по напрямку фотографування. Між рейками залізничної колії чітко проглядається слід протектора шини, який розпочинається від дальної рейки і спрямований до ближньої рейки, та за своїми зовнішніми ознаками(малюнок протектора, ширина) свідчить, що він був залишений одинарним колесом вантажного автомобіля, а саме DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ р.н. НОМЕР_3 .

В районі дальної рейки залізничної колії, праворуч(по напрямку фотографування) від місця початку утворення сліду протектора шини вантажного автомобіля, в безпосередній близькості, наявний слід шини, який за своїми зовнішніми ознаками(шириною) свідчить, що він був залишений одинарним колесом легкового автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 . Даний слід, після моменту утворення, є прямолінійним, та в подальшому має різке відхилення на незначний кут праворуч( по напрямку фотографування).

В районі розташування зазначених слідів шин також наявний осип деталей транспортних засобів.

Апелянт вважає, що зафіксовані на фотоілюстраціях з місця пригоди(а.с.131,132,133) сліди шин залишені, відповідно, переднім лівим колесом автомобіля DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 та переднім лівим колесом автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 . З врахуванням навколишньої обстановки, відображеної на фотоілюстрації та отриманих пошкоджень автомобілів, під час зіткнення транспортних засобів, зіткнення відбулося в місці різкого зміщення сліду шини праворуч, залишеного переднім лівим колесом HyundaiSonata р.н. НОМЕР_2 . Місце зіткнення транспортних засобів розташовується в районі першої рейки залізничної колії, по напрямку руху від м. Хмельницького до м. Любар та в межах того ж напрямку, тобто на смузі руху вантажного автомобіля DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом. Вказує, що зіткнення транспортних засобів відбулося на прямолінійній ділянці проїзної частини дороги, перед початком заокруглення (повороту) дороги ліворуч, з огляду на напрямок руху вантажного автомобіля DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом, що підтверджується фотоілюстраціями(а.с.32,33). Він як водій, на момент зіткнення, не міг змінювати свій напрямок руху для проходження заокругленої дороги ліворуч, так як його ще не досягнув. Вважає, що у поясненнях водія ОСОБА_2 та висновку № 156/20 за результатами автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження по матеріалам ДТП, за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який виконав судовий експерт Скороход К.М. , має місце твердження, що факт виїзду керованим ним автомобілем з напівпричепом на зустрічний напрямок руху, під час подолання заокруглення дороги ліворуч, знаходить своє підтвердження у виявленні сліду гальмування, який веде до задніх лівих коліс напівпричепа, під час перегляду відеозапису з місця пригоди, але це твердження є безпідставним, так як ні ОСОБА_2 , ні експерт не вказують на конкретне (справжнє) місце зіткнення транспортних засобів. Факт виїзду вантажного автомобіля з напівпричепом на зустрічний напрямок руху відбувся після моменту зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 і був спровокований отриманими пошкодженнями: зміщення з місця встановлення задньої вісі автомобіля DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 та пошкодження його заднього лівого колеса, пошкодження лівого колеса середньої вісі напівпричепа GENERAL TRAILERS TF34VZ.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сорокопуда А.О., який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, свідка, експертів, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Проте, у розглядуваній справі зазначені вимоги закону дотримані не були.

Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 13.1 ПДР України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ним не було порушено п. 12.1, 13.1 ПДР України, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №239283 від 22.08.2020 року.

На підтвердження невинуватості ОСОБА_2 суд послався на його пояснення в суді першої інстанції, відповідно до яких він вину не визнав, вказав, що не виїжджав на зустрічну смугу, а зіткнення з напівпричепом автомобіля DAF сталось внаслідок того, що даний автомобіль рухався по заокругленій дорозі і його напівпричіп виїхав на смугу руху автомобіля, яким керував він та на висновок автотехнічної та транспортно-трасологічного дослідження судового експерта Скорохода К.М № 156/20 від 21.12.2020 року, згідно з яким, відображення в схемі місця ДТП від 22.08.2020 року слідової та речової інформації( слідів гальмування вантажного автомобіля, уламків скла та пластику)-на смузі руху автомобіля DAF з напівпричепом є технічно некоректним; пояснення водія ОСОБА_1 , в тій частині, що він, в умовах даної пригоди, не виїжджав на зустрічну смугу руху, при русі по заокругленню, є технічно неспроможними; пояснення водія автомобіля Hyundai-Sonata ОСОБА_2 не позбавлені технічної спроможності; враховуючи викладені рамках даної версії обставини пригоди, а саме те, що водій автомобіля DAF 95.430 XF НОМЕР_4 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ ОСОБА_1 в процесі руху перетнув суцільну лінію розмітки 1.1 та виїхав на смугу зустрічного руху, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.1.2. та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 «Дорожні розмітка» ПДР; в даній дорожній обстановці при наявному для даної версії комплексі вихідних даних, водій автомобіля DAF 95.430 XF НОМЕР_4 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ ОСОБА_1 , виконуючи належним чином вимоги п. 1.2. та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 «Дорожні розмітка» ПДР, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Hyundai-Sonata; в даній дорожній обстановці при наявному для вихідних даних, дії водія автомобіля DAF 95.430 напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ ОСОБА_1 вимогам п.1.2 та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР, і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем Hyundai-Sonata; враховуючі викладені для даної версії обставини, а саме те, що в процесі руху для водія ОСОБА_2 виникла небезпека для руху у вигляді автомобіля DAF 95.430 XF НОМЕР_4 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ, який виїхав на смугу зустрічного руху, у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, нормативні (належні) дії водія автомобіля Hyundai-Sonata ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п. 12.3. ПДР; в умовах даної пригоди водій автомобіля Hyundai-Sonata ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3. ПДР і в його діях невідповідностей вимогам ПДР які з технічної точки зору, могли перебувати у причинному зв`язку з настанням пригоди не вбачається.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.п. 12.1, 13.1 ПДР та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, місцевий суд послався на данні протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №239282 від 22.08.2020р., згідно яких поліцейський СППП Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області сержант поліції Григорчук Р.В. виявив вчинення водієм ОСОБА_1 , вищевказаного адмінправопорушення, про що склав відповідний протокол; зазначені пояснення водія ОСОБА_2 та на висновок того ж автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження обставин ДТП судового експерта Скорохода К.М. №156/20 від 21.12.2020р., зміст якого викладений вище, не взявши до уваги пояснення водія ОСОБА_1 про те, що зіткнення сталося на його( ОСОБА_1 ) смузі руху через те, що водій автомобіля Hyundai-Sonata ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу руху та в`їхав в напівпричіп.

Однак, суд не звернув увагу на те, що пояснення водіїв є суперечливими щодо причини та місця зіткнення транспортних засобів і в протоколах про адміністративне правопорушення, складених щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в порушення ст. 256 КУпАП, також не зазначено місце зіткнення транспортних засобів, не вбачається це і із схеми, яка є додатком до протоколів.

В процесі апеляційного розгляду ОСОБА_2 вину не визнав та показав, що 22.08.2020 року о 00 год. 20 хв. він їхав автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 з м. Любар до м. Хмельницького, об`їзною догорою Н-03 2 км. 600 м. в Хмельницькій області, зі швидкістю 50 км/год., виконував поворот праворуч. Не доїхавши до переїзду, побачив, що по зустрічній смузі рухався автомобіль DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ, який виконував поворот ліворуч. Останній, здійснив виїзд на його смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з керованим ним автомобілем. Стверджує, що він здійснював рух своєю смугою, намагався триматися ближче до обочини. Крім того, вважає, що на схемі ДТП не правильно зображено місце зіткнення, до залізничного переїзду, в напрямку м. Хмельницького, на смузі руху автомобіля DAF XF 95.430, оскільки в дійсності, місцем зіткнення є смуга руху автомобіля Hyundai Sonata, під його керуванням, не доїжджаючи до залізничного переїзду, в напрямку м. Хмельницького. Вказує, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля Hyundai Sonata, уламки скла (їх початок) були зображені на смузі руху автомобіля Hyundai Sonata. Вважає, що місце, де знаходилися уламки, не є місцем зіткнення автомобілів. Це друге місце зіткнення, коли автомобіль Hyundai рухався по інерції, так як він зіштовхнувся з більшим об`єктом, який змінив траєкторію його руху. Hyundai відкинуло за межі його смуги, а автомобіль DAF зупинився за метрів 40 на своїй смузі руху, колесом за 3 см. до суцільної ліні, після зіткнення. Посилається на те, що після зіткнення його автомобіль знаходився не на своїй смузі руху, оскільки його винесло з дороги на обочину зі сторони смуги руху автомобіля Hyundai і розвернуло. Друге зіткнення відбулося першим колесом напівпричепа. Зіткнення відбулося не доїжджаючи до залізно-дорожньої колії, на смузі руху автомобіля Hyundai, оскільки ОСОБА_1 почав виконувати поворот ліворуч. Крім того вказує, що на схемі і у вихідних її даних, швидкість і тоннаж не підтверджуються. Швидкість його автомобіля була до 60 км. Фото, які надав ОСОБА_1 , (а.с. 85-97) зроблені в денну пору доби, на них немає прив`язки до авто, складові частини не в тому стані, які були після зіткнення, містить фізичне втручання, на фото (а.с. 129-135) погана якість зображення, а тому він рахує їх недопустимими доказами. З цих фото не убачається чіткої прив`язки до автомобілів, за допомогою яких технічних засобів вони зроблені. Стверджує, що сліди осипу уламків скла на Схемі зафіксовані не вірно і всі докази не відповідають обставинам справи. Фото на (а.с. 137-150), надані ОСОБА_1 , зроблені в денний час, зображене місце немає слідової інформації. На (а.с. 32-40) є фототаблиці, які надав він, на яких зображені уламки слідового тягача. В матеріалах наявний відеозапис а.с. 48, наданий ним, на якому знято квадрокоптером відеозапис дороги. Переконує, що зіткнення відбулося із задньою стороною переднього колеса автомобіля DAF і бічною передньою частиною керованого ним авто. Окрім того, зауважував, що ДТП відбулось на об`їзній дорозі Н032км.600 не у м.Старкостянтинів, а в Хмельницькій області. Складений протокол уважає недопустимим доказом, оскільки він містить виправлення. Не погоджується із вказаними у протоколі порушення ним п.12.1, 13.1 ПДР України, оскільки вони не мають причинно-наслідкового зв`язку з пошкодженням, мав бути зазначений п. 12.3 ПДР. Також, не погоджується із складеною схемою ДТП, а саме із зображеним на ній місцем зіткнення транспортних засобів та уламками, на підтвердження цього надав відео з місця ДТП, зроблене на його телефон, з якого видно, що дрібні уламки починаються на його смузі руху, уламки авто DAF було перенесено водієм ОСОБА_1 , що він підтвердив на цьому відео. На схемі не відображено масштабне та схематичне зображення дороги. Місце положення автомобілів на схемі ДТП зазначено не вірно.

ОСОБА_1 в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції, заперечив вину у вчиненні правопорушення і показав, що у вказаний день та час, він їхав об`їзною догорою Н-03 2 км. 600м. м. Старокостянтинова, автомобілем DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ з м.Хмельницького на Київ. Не доїжджаючи до залізної дороги 150 м., по лівій стороні, розминувся з велосипедистом. Рухався зі швидкістю 20-30 км/год. Йому на зустріч рухався автомобіль Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 . Під час роз`їзду автомобілів, в районі залізно-дорожнього переїзду, відбулося зіткнення, оскільки автомобіль Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , виїхав на його смугу руху та вдарив в задній міст тягача, від удару автомобіль Hyundai Sonata розвернуло, і ще раз вдарило об напівпричіп автомобіля DAF XF 95.430 під його керуванням, після чого він одразу ж зупинився. Стверджує, що зіткнення відбулося на першій залізно-дорожній рейсі, по його смузі руху. На схемі правильно зображено місце зіткнення та уламків і частин автомобіля. Вказує, що його автомобіль їхав по рівній полосі, а автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , виїхав на великій швидкості з повороту.

Крім того, в процесі апеляційного розгляду були дослідженні:

- протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №239283 від 22.08.2020 року щодо ОСОБА_2 , з якого слідує, що він, 22 серпня 2020 року о 00 год. 20 хв., в м.Старокостянтинові, керуючи автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 об`їзна дорога Н-03 2 км. 600 м. не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 , який рухався у (попутному) протилежному напрямку навпроти, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху;

-протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №239282 від 22.08.2020 року щодо ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він 22 серпня 2020 року о 00 год. 20 хв., в м.Старокостянтинові, об`їзна дорога Н-03 2 км. 600 м., керуючи автомобілем DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 , який рухався в протилежному напрямку, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху;

-схема місця ДТП та фототаблиці до неї, з якої слідує, що ДТП сталася на об`їдній автодорозі Н03 2 км. 600 м., в районі м. Старокостянтинова, убачається відсутність зовнішнього освітлення проїжджої частини та тротуару в темний час доби, сухий стан покриття проїжджої частини, наявність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини та горизонтальної розмітки проїжджої частини. Крім того, зі схеми слідує, що на даній частині дороги немає: пішохідного огородження вздовж тротуару або розділювальної смуги, дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі, наземного пішохідного переходу з дорожніми знаками та розміткою, горизонтальної розмітки на пішохідному переході, світлофорного об`єкта, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП;

-письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 (а.с.4-6).

Як убачається із висновку автотехнічної та транспортно-трасологічного дослідження судового експерта Скорохода К.М № 156/20 від 21.12.2020 року, він складений на замовлення громадянина ОСОБА_2 для його використання як доказу.

Разом із заявою експерту для дослідження на електронному носії надавались фотокопії схеми ДТП та пояснення водіїв, фотознімки та відеозапис дорожньої обстановки після пригоди, зазначені у висновку.

Заперечуючи пояснення водія ОСОБА_2 та висновок № 156/20 за результатами автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження, який виконав судовий експерт Скороход К.М. , апелянт в апеляційній скарзі та його захисник в суді апеляційної інстанції звертали увагу на те, що експерт у висновку вказує, що факт виїзду керованим ОСОБА_1 автомобілем з напівпричепом на зустрічний напрямок руху, під час подолання заокруглення дороги ліворуч, знаходить своє підтвердження у виявленні сліду гальмування, який веде до задніх лівих коліс напівпричепа, під час перегляду відеозапису з місця пригоди, але це твердження є безпідставним, так як ні ОСОБА_2 , ні експерт не вказують на конкретне (справжнє) місце зіткнення транспортних засобів. Факт виїзду вантажного автомобіля з напівпричепом на зустрічний напрямок руху відбувся після моменту зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 і був спровокований отриманими пошкодженнями: зміщення з місця встановлення задньої вісі автомобіля DAF XF 95.430 р.н. НОМЕР_1 та пошкодження його заднього лівого колеса, пошкодження лівого колеса середньої вісі напівпричепа GENERAL TRAILERS TF34VZ.

В ході апеляційного розгляду, за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника була призначена у справі комплексна транспортно-трасологічна та авто технічна експертиза, проведення якої доручено експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до висновку комплексної судової інженерно-транспортної експертизи від 12.01.2022 року № СЕ-19/123-21/3867-ІТ на фотозображеннях, наведених на сторінках 131, 132, 133 матеріалів справи, не видно чітко трактованих ідентифікаційних ознак самого сліду шини автомобіля «Hyundai Sonata» з ознакою різкого відхилення його від початкового напрямку утворення, що в свою чергу унеможливлює визначення місця зіткнення транспортних засобів з урахуванням зазначеної в змісті запитання слідової інформації.

Визначити конкретне розташування місця зіткнення автомобіля «Hyundai Sonata» з тягачем «DAF» в момент первинного контакту між ними за вказаними в змісті запитання ознаками та наявною в матеріалах справи слідовою інформацією, не видається за можливе через неналежну фіксацію та недостатню інформативність слідової інформації.

В момент первинного контактування транспортних засобів у взаємному контакті перебували ліва бічна сторона автомобіля-тягача «DAF» (область розташування підніжки кабіни) та передня ліва кутова частина автомобіля «Hyundai Sonata».

В умовах скоєння ДТП за межами населеного пункту, в темну пору доби, при зустрічному характері зближення транспортних засобів до зіткнення, водій автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.1, 12.2., 12.6 (ґ), 13.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку.

Вказати, якими додатковими вимогами Правил дорожнього руху України повинен був керуватися водій ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці не видалось за можливе за можливе, в зв`язку із неможливістю встановлення експертним шляхом конкретного розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини та дорожнього облаштування.

В задій дорожній обстановці, в умовах скоєння ДТП за межами населеного пункту, в темну пору доби, при зустрічному характері зближення транспортних засобів до зіткнення, водій автопоїзда ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.1, 12.2., 12.6 (ґ), 13.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку.

Вказати, якими додатковими вимогами Правил дорожнього руху України повинен був керуватися водій ОСОБА_1 , в даній дорожній обстановці не видалось за можливе за можливе, в зв`язку із неможливістю встановлення експертним шляхом конкретного розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини та дорожнього облаштування.

Вирішити питання щодо технічної можливості попередження зіткнення транспортних засобів з боку водія ОСОБА_2 , експертним шляхом, не видалось за можливе з мотивів, що викладені в дослідницькій частині висновку.

Вирішити питання щодо технічної можливості попередження зіткнення транспортних засобів з боку водія ОСОБА_1 , експертним шляхом, не видалось за можливе з мотивів, що викладені в дослідницькій частині висновку.

Вирішити питання про те, яким було розташування автомобіля DAF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом GENERAL TRAILERS TF34VZ р.н. НОМЕР_3 та автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_2 відносно проїзної частини на момент зіткнення, не видалось за можливе з мотивів, що викладені в дослідницькій частині висновку.

Встановлення наявності осипу скла і пластику та його розташування відносно меж та елементів проїзної частини не являється предметом дослідження судової автотехнічної експертизи, а здійснюється безпосередньо під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди шляхом огляду місця події із чіткою фіксацією наявної слідової інформації, утвореної під час зіткнення транспортних засобів.

Фіксація слідової інформації, не містить чіткого відображення розташування зафіксованих слідів (гальмівний слід, осколки) відносно елементів проїзної частини, як в поздовжньому так і в поперечному напрямках (відсутні розмірні прив`язки вказаних слідів до сталих орієнтирів та меж проїзної частини).

Вирішити питання щодо технічної можливості попередження зіткнення транспортних засобів учасниками ДТП, експертним шляхом, не видалось за можливе з мотивів, що викладені в дослідницькій частині висновку.

Надати технічну оцінку дій водія ОСОБА_2 з точки зору вимог п.п. 12.1., 12.2. Правил дорожнього руху України, не видалось за можливе, через відсутність в розпорядженні експерта повного комплексу необхідних вихідних даних.

В особливостях дорожньої обстановки, в якій експертним (розрахунковим) шляхом визначення швидкості руху автомобіля «Hyundai Sonata» не проводилось, з причин відсутності слідів юзу(гальмування), оцінка дій водія ОСОБА_2 вимогам п. 12.6.(ґ) Правил дорожнього руху України, на основі показів самого водія щодо вибору швидкості руху не потребує будь-яких спеціальних знань в області авто техніки і може бути вирішена шляхом простого арифметичного порівняння вказаної водієм швидкості руху з дозволеною на ділянці скоєння ДТП.

Надати технічну оцінку дій водія ОСОБА_1 з точки зору вимог п.п. 12.1., 12.2, 12.6.(ґ) Правил дорожнього руху України, не видалось за можливе, через відсутність в розпорядженні експерта повного комплексу необхідних вихідних даних.

Оскільки наявної в матеріалах справи слідової та речової інформації недостатньо для визначення експертним шляхом конкретного розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини, а також для встановлення об`єктивних обставин механізму зближення та контактування транспортних засобів, вирішити дане запитання, експертним шляхом, не видалось за можливе.

Крім того, вирішити ряд запитань, поставлених апеляційним судом, експертним шляхом, не видалось можливим з мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку.

В суді апеляційної інстанції експерти Вельбой В. та Янковський А. , підтримавши свої висновки, надали ґрунтовні роз`яснення на запитання учасників апеляційного розгляду.

Ураховуючи вказані обставини, дані висновку комплексної судової інженерно-транспортної експертизи від 12.01.2022 року № СЕ-19/123-21/3867-ІТ, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки є обґрунтованими його доводи про те, що при постановленні рішень суддею місцевого суду було неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права.

При постановленні рішень, суд взяв до уваги лише висновок за результатами проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 156/20 від 21.12.2020 року, який викликає сумнів щодо його об`єктивності та повноти, оскільки матеріали адміністративної справи на дослідження експерту не направлялись та пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , які є суперечливими.

Апеляційним судом встановлено, що місцевий суд не дав належної оцінки дослідженим доказам і не вжив заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому безпідставно притягнув ОСОБА_1 до вказаної відповідальності та закрив провадження щодо ОСОБА_2 , з наведених у постанові мотивів.

Кінцеве рішення суду щодо ОСОБА_2 відповідає позиції апеляційного суду про необхідність закриття провадження щодо нього згідно з п.1ч.1.ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення, проте з інших мотивів, оскільки місця зіткнення транспортних засобів автомобіля «Hyundai Sonata» та DAF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом, в момент первинного контакту між ними, встановлено не було.

В процесі апеляційного розгляду не встановлено належних об`єктивних даних, які б доводили вину ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом, у вчиненні цього правопорушення, що підтверджується висновком комплексної судової інженерно-транспортної експертизи від 12.01.2022 року № СЕ-19/123-21/3867-ІТ і підтвердили експерти в суді про те, що визначити конкретне розташування місця зіткнення автомобілів, в момент первинного контакту між ними не можливо, через неналежну фіксацію та недостатню інформативність слідової інформації, і цей недолік, на даний час, усунути вже неможливо.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини за результатами оцінки, наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, в їх сукупності, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 також відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки місця зіткнення транспортних засобів автомобіля «Hyundai Sonata» та DAF 95.430 р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом, в момент первинного контакту між ними, встановлено не було, відповідно, не можливо зробити висновок на якій смузі руху відбулось зіткнення і хто з водіїв порушив вимоги п.13.1 ПДР.

За таких обставин, постанова Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження щодо нього, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша