Справа № 302/1042/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою, 16.09.2021, приблизно о 02 год 40 хв, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Шкода Октавія", д/н.: НОМЕР_1 біля АЗС «ВVS» у с. Сойми, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору і з`їхав у кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив приписи п. п. 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, що судом не повно з`ясовані фактичні обставини справи, тому судове рішення має бути скасовано. Посилається на те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнає повністю, постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вважає необґрунтованою, просить її скасувати. Стверджує, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно дати його народження є недостовірними, а отже є сумніви, що протокол складено саме відносно апелянта. При цьому, в апеляційній скарзі вказує і на те, що висновок щодо результатів медичного огляду оформлено з суттєвими порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та іншого сп`яніння. Також, зазначає, що висновок не підписував, у документі також відсутні відомості про свідків. Враховуючи вищенаведене, просить постанову скасувати, а провадження у справі в частині визнання його винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлення про час та місце розгляду справи якому надіслано відповідно до вимог КУпАП, при цьому відомостей про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від ОСОБА_1 не надходило. Неявка особи, відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та незаконність постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цих адміністративних правопорушень.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №088973, 16.09.2021, приблизно о 02 год 40 хв, неподалік АЗС «ВVS» у с. Сойми, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Шкода Октавія", д/н.: НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Між тим, з протоколу убачається, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.04.2021 та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 . Підписавшись у протоколі, ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом процесуального документу ознайомився, копію його отримав.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 16.09.2021 підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ», відтак за результатами обстеження лікарка ОСОБА_2 встановила, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з результатом 1, 59% проміле (а. с. 3).

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідків події, громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які разом перебували у автомобілі марки "Шкода Октавія", д/н.: НОМЕР_1 , убачається, що ОСОБА_1 не впорався з керуванням та з`їхав у кювет, у результаті чого автомобіль перекинувся та зніс бетонну електроопору (а. с. 4- 7).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089160, 16.09.2021, приблизно о 02 год 40 хв, неподалік АЗС «ВVS» у с. Сойми, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія", д/н.: НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору і з`їхав у кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діям ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12. 1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Особистим підписом у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що відомості, внесені щодо його особи та обставин ДТП відповідають дійсності, копію протоколу отримав (а. с. 8).

Викладені у протоколі обставини, а також відомості про механічні пошкодження транспортного засобу марки "Шкода Октавія", д/н.: НОМЕР_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, містяться у схемі місця ДТП, з якою ОСОБА_5 ознайомився, що підтверджено його підписом. Зі схеми місця ДТП серед іншого убачається, що така складена та підписана поліцейським Пелехом В. Р. (а. с. 15).

Сукупність вищевикладених доказів, які є належними і допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З апеляційної скарги убачається, що висновки місцевого суду у частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, апелянтом не оспорюються. Тому, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги про необґрунтоване притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські Попович О. В. та Пелех В. Р. були упереджені при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення; що у них були підстави для фальсифікації протоколу та направленні на медичний огляд, чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і що вони зацікавлені у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилається сторона захисту в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції, виконуючи свої функціональні обов`язки, діяли у межах наданих їм повноважень.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги не встановлено й даних про те, що у лікарки КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» ОСОБА_2 , яка проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння були підстави для обмови ОСОБА_1 - такі дані у матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги їх не додано, й на такі не посилається сторона захисту в апеляційній скарзі.

Не встановлено під час апеляційного розгляду й будь-яких фактів примусу чи незаконних методів застосованих працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , які би призвели до примусового проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не слід брати до уваги, адже його зміст не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки відомості про дату народження ОСОБА_1 не відповідають дійсності. Їх апеляційний суд вважає безпідставними та недоцільними з огляду на таке.

На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, оскільки складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції, та перевіреними апеляційним судом на предмет належності, достатності, та достовірності. Між тим, при оцінці тверджень апелянта про те, що дата народження ОСОБА_1 , вказана у протоколі, - не відповідає дійсності, апеляційний суд звертає увагу на те, що з оскаржуваної постанови убачається, що місцевий суд під час розгляду справи встановив, що особою, відносно якої складено протокол є саме ОСОБА_1 , а не хто-небудь інший. При цьому, апелянтом не заперечувалась та обставина, що це саме він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що підтверджується у тому числі і відеозаписом, який міститься у матеріалах справи.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що медичний висновок оформлений з суттєвими порушеннями, тому не може бути належним доказом у справі, апеляційним судом до уваги не беруться. Так, судом апеляційної інстанції не встановлено жодних порушень порядку проведення процедури медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 лікаркою КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» ОСОБА_2 . Також не виникає жодних сумнівів у достовірності результатів огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я. Так, процедура проведення освідування зафіксована на відеозаписі з бодікамери працівника поліції. Вказаний відеозапис досліджувався судом, жодних порушень у проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено не було. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що під час проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 заперечень щодо встановленого факту перебування у стані алкогольного сп`яніння не висловлював. Тому, його доводи про те, що медичний огляд проведений із порушеннями, а складений лікарем висновок не можна вважати належним доказом у справі, - з огляду на вищевказане, апеляційний суд відхиляє.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, у тому числі й про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка у постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН