Справа № 456/4743/21
Провадження № 3/456/55/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

06 травня 2022 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №089998 від 07.09.2021, ОСОБА_1 07.09.2021, о 21 год 30 хв, у м. Стрий по вул. Багряного, 10, керував транспортним засобом автомобілем «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, тому його дії кваліфіковані як порушення пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав клопотання захисника про закриття провадженні у справі.

Захисник ОСОБА_1 Іванус М.І., подав до суду клопотання про закриття провадженні у справі. В обґрунтування клопотання покликається на те, що з доказів наявних в матеріалах справи не вбачається причинно-наслідкового зв`язку, який призвів до вчинення адміністративного правопорушення, а відтак відсутній елемент складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу виключає можливість притягнути особу до відповідальності. Так, в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8, 23, 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію», ст. 9 КУпАП, П.1.3 Правил дорожнього руху України, інспектором поліції, здійснено запис події на мобільний телефон, а не на спеціальні пристрої для здійснення патрулювання, запис здійснювався вибірково, що не можливо було встановити послідовність процедури, із долученого відеозапису беззаперечно встановлено, що інспектор протиправно зупинив транспортний засіб, що визначено рішенням ВС від 15.03.2019 у справі № 686/113114/17. З відеозапису вбачається, що керуючи ТЗ ОСОБА_1 не було допущено жодного порушення правил дорожнього руху, а всі названі інспектором підстави для зупинки ТЗ спростовуються даним відеозаписом. В матеріалах справи відсутня постанова про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а також відсутні будь-які докази порушення ПДР останнім, що вкотре підтверджує факт, що останнього було зупинено працівниками поліції без правової підстави. ОСОБА_1 тривалий час проживає у Республіці Польща і спілкується виключно польською мовою і як видно із відеозапису з працівниками поліції теж спілкувався польською мовою. ОСОБА_1 не роз`яснено його прав та обов`язків, зміст ст. 130 КУпАП та наслідки відмови від проходження огляду. Зібрані матеріали адміністративного протоколу не містять підтвердження, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, вивчивши клопотання захисника, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №089998 від 07.09.2021, складений на ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння (а.с.2);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, що огляд не проводився, бо особа відмовилася від такого (а.с.4);

направлення до закладу охорони здоров`я КНП «Стрийська ЦРЛ» з метою огляду ОСОБА_1 для виявлення стану сп`яніння, в якому зазначено виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у водія (а.с.5);

відеозапис (міститься на компакт-диску, а.с.8), на якому зафіксовано як працівники поліції слідують за автомобілем, який заїжджає на паркову та як працівник поліції спілкується з ОСОБА_1 .

Аналізуючи дотримання поліцейським процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП, а також пункту 6 «II. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 ст. 266 КУпАП, пункт 7 «I. Загальні положення» Інструкції, пункт 6 Порядку).

На підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я уповноваженою особою (поліцейським) у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені двоє свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суд вживав необхідних заходів для виклику вказаних осіб з метою безпосереднього надання пояснень щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, однак такі до суду повторно не з`явилися з невідомих суду причин. Також, в судове засідання повторно не з`явився поліцейський ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Пристай Я.А., який склав протокол серії ОБ №089998 від 07.09.2021, для дачі пояснень.

Крім цього із змісту відеозапису, який міститься на диску в матеріалах справи, які записані з переривами, не прослідковується послідовність дій поліцейських від початку виявлення автомобіля і до моменту складання протоколу, тому не можливо встановити наявність складу адмінправопорушення, порядок та умови складання протоколу а також відсутні підтвердження про роз`яснення прав ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з матеріалів справи в ній відсутні будь-які документи, які б вказували на причину зупинки транспортного засобу. Про це у своїх поясненнях у клопотанні вказав захисник.

З огляду на зазначене суд приходить до переконання, що працівниками патрульної поліції не було дотриманого вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а автомобіль ОСОБА_1 було зупинено незаконно, в наслідок чого було порушено права ОСОБА_1 .

Оскільки автомобіль ОСОБА_1 було зупинено з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі результати огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім цього із долучених до протоколу матеріалів відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 обставин викладених у протоколі і відповідно адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за частиною 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський