ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/142/22
Провадження №3/477/272/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , працюючого головним бухгалтером ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу № 2/32-00-51-01-01/33133003 від 18 січня 2022 року,

ОСОБА_1 , працюючи головним бухгалтером товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (далі ТОВ МГЗ), допустив ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме:

-в порушення пп а) п. 198.1, абзаців першого третього п. 198.2, абзаців першого-другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами) завищив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 50 136 грн,

тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП порушення іншими посадовими особами підприємства (головним бухгалтером) встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином шляхом направлення повістки до підприємства, де він працює, але надав суду письмове пояснення, в яких заперечував свою вину, вважаючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено однобічно тільки на підставі акту перевірки податкової інспекції і без з`ясування всіх обставин справи. Посилання в акті на відсутність господарських операцій із ТОВ Спецпоставка-Миколаїв є помилковим і не відповідає дійсності, тому підприємство звернулося до суду про оскарження таких висновків податкового органу. Крім того вказував про пропущення строку притягнення його до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП.

Його захисник в суді також заперечувала проти притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки висновки в акті податкової перевірки про недійсність операцій на вказану суму є хибними.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, дослідивши та перевіривши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Слід відмітити, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 № 2/32-00-51-01-01/33133003 від 18 січня 2022 року відсутні обставини виявленого правопорушення, а тільки визначено які норми закону було порушено і сума податкового порушення, однак з яких операцій, господарських відносин та в який період часу це відбулося не визначено, хоча згідно виписаних вище вимог закону це є обов`язком посадової особи, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, на підтвердження складеному відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, до нього додано акт документальної перевірки від 17 грудня 2021 року № 867/32-00-51-01-22/33133003 ТОВ «МГЗ», проведеної Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України.

Суд, здійснивши самостійне вивчення даного акту, виходячи із суми порушення податкового обліку, визначену в протоколі про адміністративне правопорушення, з`ясував наступне.

В розділі 3.2. акту Результати перевірки визначення податкового кредиту ТОВ МГЗ за вересень 2021 року міститься інформація про взаємовідносини із ТОВ Спецпоставка-Миколаїв, в тому числі за вересень 2021 року відповідно до договору №НГЗ-Д-21-336 від 20 липня 2021 року.

Як виписано в акті перевірки, то на виконання вказаного договору, 10 вересня 2021 року за накладною № Р253 ТОВ Спецпоставка-Миколаїв здійснило поставку товару до ТОВ МГЗ, хоча дані про вантажно-розвантажувальні роботи в накладній не записані. Товар оприбутковано на складі ТОВ МГЗ прибутковим ордером № від 10 вересня 2021 року, а за товар ТОВ МГЗ на рахунок ТОВ Спецпоставка-Миколаїв здійснило перерахування коштів 11 жовтня 2021 року в сумі 300817 грн 25 коп (ПДВ 50 136, 21 грн).

Також в акті визначено, що перевіркою податкових документів ТОВ Сепцпоставка-Миколаїв по базі даних ДПС не виявлено виготовлення, поставки та оприбуткування товарів в необхідній кількості для продажу їх до ТОВ МГЗ. В зв`язку з цим в акті перевірки зроблено висновок, що оскільки цими обставинами не підтверджено фактичне здійснення господарської операції, то первинні документи, навіть оформлені формально з наявними всіма необхідними реквізитами, не можуть слугувати первинними документами для належного ведення податкового обліку. Таким чином відбулося оформлення господарських операцій в паперовому вигляді без їх фактичного здійснення і правомірність формування податкового кредиту не підтверджена .

В той же час, суд не може прийняти такі посилання в акті перевірки, як підставу для визнання відсутності фактичних господарських операцій та підставу для складання протокол про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до пп. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно п. 200., пп. б), пп. в) п. 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (постанова ВС від 19.02.2019 № 825/293/13а).

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагента платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Слід зазначити, що в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність у постачальника товарів та послуг виробничих потужностей, приміщень, транспортних засобів.

На думку суду, висновки про те, що ТОВ МГЗ не здійснювались реальні операції, не відповідають фактичним обставинам, оскільки оцінка податковим органом виконання умов господарських відносин та правочину не може бути заснована на поверховому аналізі відомостей з інформаційних систем по контрагентам, без дослідження фактичного руху як грошових коштів, так і ТМЦ чи послуг.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Податковим органом не представлено жодних документальних або інших достовірних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Даний висновок також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що "платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Таким чином вина головного бухгалтера ТОВ «МГЗ» не підтверджена доказами у справі.

За викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд.

Суддя Р.В. Козаченко