№ 336/13/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, останнє відоме місце мешкання: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , допустив несплату аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвела до виникнення заборгованості зі сплати аліментів за період з 25.01.2016 по 30.11.2021, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, конверт який був надісланий на адресу, який зазначений у протоколі, повернувся до матеріалів справи з відміткою за «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, особа повідомлялася про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, не є обов`язковою.

Як випливає із правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18, суд повинний дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та самим розглядом справи, у тому числі з дотриманням строків розгляду справи судом.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що суд вчинив усі залежні від нього дії для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце, дату і час розгляду справи, приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, суддя приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дітей, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789 від 27.02.91 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже чинне законодавство виходить з безумовного обов?язку батьків надавати утримання дитині, а держава та суд як державний орган має вживати будь-яких передбачених чинним законодавством заходів для забезпечення права дитини на утримання від батьків та з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 183-1 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 50616032 від 28.12.2021 року, який складений уповноваженою на те особою (п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП), а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом;

- розрахунком заборгованості від 28.12.2021 року відповідно до якого, загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року складає 330525,94 гривень;

- викликами державного виконавця від 01.12.2021 року № вих. 78702, 23.04.2021 року № 22355, 18.12.2021 року;

- виконавчим листом № 336/400/16-ц пр.2/336/863/2016 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2016 року № 50616032;

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом?якшують відповідальність, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 183-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцяти) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 копійок в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК м. Запоріжжя, Шевч.р-н, 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0008515, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення - судовий збір).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документа "___"_____________ 20___рік

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік