Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

Справа № 483/50/22
Провадження № 3/483/55/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2022 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Рак Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дивногорськ Красноярського краю Росія, є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , який є піклувальником, не повною мірою виконував передбачені законом обов`язки щодо виховання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 22 грудня 2021 року о 22 год. 35 хв. разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з хуліганських мотивів, пошкодили дві паркові фігури «Фіксики», чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, однак не досяг віку, з якого настає відповідальність.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшла такого.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП встановлено відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону, об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку, а його суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в ст. 7 КУпАП, є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до приписів ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Разом із тим, у протоколі про це адміністративне правопорушення не вказано, спокій яких саме громадян порушив неповнолітній ОСОБА_2 та в чому проявилось порушення громадського порядку.

Надані суду в якості доказів письмові пояснення ОСОБА_4 вказані вище висновки не спростовують, адже не містять доказів на підтвердження вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 саме дрібного хуліганства, адже сам факт пошкодження майна без настання наслідків, які б свідчили про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворюють склад правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Проаналізувавши викладене вище, дійшла переконання, що суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення з кваліфікацією його дій за ч. 3 ст. 184 КУпАП є сумнівною, а відтак це дає правові підстави констатувати, що у справі відсутні об`єктивні та належні докази на підтвердження вини останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області особою, щодо якої її винесено, або її захисником.

Суддя: