Справа № 193/1516/21
Провадження № 3/204/538
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року судя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПП «Асоціація правового захисту» директор, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131738 від 24 листопада 2021 року, 24 листопада 2021 року о 07 годині 50 хвилин в Дніпропетровській області а/д Н-11 35 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , при наявності дорожньої розмітки 1.1 та дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим створив аварійну ситуацію автомобілю Daf, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 , чим змусив змінити швидкість руху, чим порушив вимоги п. 2.1, п. 11.4 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Просив провадження по справі закрити в зв`язку з відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

21 січня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення. Відповідно до яких останній зазначає, що при складанні протоколу інспектор ВБДР УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Чабка О.Л. не використовував портативний відео реєстратор, використання якого є обов`язковим відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку застосування портативних відео реєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. На його прохання надіти та ввімкнути відповідний відео реєстратор старший лейтенант поліції ОСОБА_3 відмовив та повідомив, що це не є обов`язковим. Своєї вини у вчиненні порушення Правил дорожнього руху у відповідності до ч. 5 ст. 122 КУпАП «Порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв» - не визнає, оскільки на транспортному засобі Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв не було встановлено. Своєї вини у створенні аварійної ситуації автомобілю Daf, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 не визнає, оскільки рухаючись у напрямку Дніпро Кривий Ріг на транспортному засобі Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , Правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбачених частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Тобто, для кваліфікації діяння, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, необхідним є встановлення будь-якого порушення, передбаченого ч.ч. 1-4 ст. 122 КУпАП, та настання наслідків у вигляді примушення інших учасників дорожнього руху різко змінювати швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП настає не за саме порушення вимог Правил дорожнього руху України, а за те, що порушення вимог Правил дорожнього руху України спричинило наслідки, які зазначені в ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 11.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131738 від 24 листопада 2021 року, відповідальною посадовою особою не було зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 при наявності дорожньої розмітки 1.1 та дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», які призвели до створення аварійної ситуації автомобілю Daf, номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно ж пояснень водія ОСОБА_2 від 24 листопада 2021 року «Рухаючись на автомобільній дорозі М-11, перед селищем Любимівка, був знак «Обгін заборонено», однак автомобіль НОМЕР_1 , пішов на обгін і створив аварійну ситуацію», однак в своїх поясненнях ОСОБА_2 не вказав в чому саме виразилася аварійна ситуація та для кого саме.

Окрім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131738 від 24 листопада 2021 року, відповідальною посадовою особою було зазначено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху визначений перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі.

Однак, з викладу фактичних обставин правопорушення, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131738 від 24 листопада 2021 року, не вбачається порушення ОСОБА_1 п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Слід окремо зазначити щодо письмових пояснень наданих ОСОБА_1 , в яких останній посилається на притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП «Порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв».

Однак, протокол про адміністративне правопорушення складено за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та відповідальність за вказаною статтею настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Адміністративна відповідальність в Україні ґрунтується на презумпції не винуватості (ст.62 Конституції України), згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи обставини справи, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що відповідає аналогічній нормі національного законодавства, закріпленій в статті 62 Конституції України, а саме: «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 254, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов