Провадження № 3/234/65/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Ткачова С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034829 від 31.10.2021 року, 31.10.2021 року о 17:34 год. в м. Краматорськ по вул. Сіверська біля буд. № 46 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, водій порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлен належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Захисник Нещерет О.С., що діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 08.11.2021 року, ордер серії АА №081121, свідоцтво серії ДН №4879, у судовому засіданні пояснив, що cвою вину у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не визнає. Вважає, що вказаний адміністративний протокол складений незаконно, з огляду на наступне. По-перше, ОСОБА_1 стверджує, що 31.10.2021 року а ні в 17.50 год., а ні в 17.34 год. він не керував ніяким транспортним засобом. Цей факт також підтверджується відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи. Так, на відеозаписі вбачається, що 31.10.2021 року о 17.34 год. поліцейські підходять до ОСОБА_1 який стоїть на вулиці та курить. Факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 31.10.2021 року о 17.34 год. матеріали справи не містять.

По-друге, поліцейські стверджують, що вони отримали звернення громадян, що ОСОБА_1 знаходиться в нетверезому стані. Як вбачається з рапорту поліцейського Філоненко В. від 31.10.2021 року під час несення служби надійшла інформація від третіх осіб, що в м. Краматорськ по вул. Елеваторна рухається автомобіль який порушує ПДР. Ймовірно, що за кермом знаходиться громадянин в стані алкогольного сп`яніння. Як вбачається з наказів МВС України, а саме № 100 від 08.02.2019 року «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні області правопорушення та інші події» та Наказу МВС України № 930 від 15.11.2017 року «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», поліцейській, в разі отримання усної заяви від особи, вносить таку заяву до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 2), після чого невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», а в разі якщо заявник не називає свого прізвища, імені, по батькові, звернення повинно реєструється як анонімне і не повинно розглядатися. Як вбачається з матеріалів справи крім цього рапорту більше ніяких відомостей щодо заявника (прізвища, імені, по батькові) або протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від цього заявника, або відомостей про повідомлення про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» не має. А крім того ніякої постанови про притягнення ОСОБА_1 до будь якої іншої адміністративної відповідальності працівниками поліції не винесено. Зазначені факти вказують на безпідставність вимог до ОСОБА_1 виконати п. 2.5. ПДР України.

Огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами огляд провести в закладах охорони здоров`я. Як вбачається з відеозапису поліцейській запитує у ОСОБА_1 чи поїде він з ними до наркології, після чого запис переривається. При цьому свідки відсутні. Вже після цього, в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в наркології, і ставить питання «Ви відмовляєтьсь чи погоджуєтесь?» Відповідне на таке запитання ОСОБА_1 обирає просту відповідь - відмовляюсь, так як у нього хвора жінка. Вважаю, що дії поліцейського, який ставить питання ОСОБА_1 таким чином, що ОСОБА_1 пропонують альтернативу пройти огляд на місці або в наркології, та пропонують альтернативу, що він може відмовитися від проходження огляду або пройти огляд не припустимі, такими що порушують порядок огляду на стан сп`яніння (Інструкцію), КУаПП та п. 2.5 ПДР України.

Тобто, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в наркології, чим порушили вимоги (Інструкцію), КУпАП та п. 2.5 ПДР України, а після того як огляд на місці не був проведений, поліцейські не забезпечили огляд в медичному закладі (навіть не видали направлення на огляд), що також не є порушенням п. 2.5 ПДР України зі сторони ОСОБА_1 .

В-четвертих, як зазначалось раніше, в протоколі серії ДПР № 134829 від 31.10.2021 року зазначені свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . На відеозаписах вбачається, що залучені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Чому в протоколі серії ДПР № 134829 від 31.10.2021 року зазначений свідок ОСОБА_4 не відомо.

Тобто в протоколі серії ДПР № 134829 від 31.10.2021 року та матеріалах, доданих до протоколу є протиріччя, які унеможливлюють зробити висновок щодо свідків, залучених до огляду.

А крім цього протокол серії ДПР № 134829 від 31.10.2021 року має виправлення, а саме мається виправлення час скоєння правопорушення - 17 год. 50 хв. (мається виправлення на 34 хв.) Такі виправлення у адмінпротоколі є також недопустимі, що робить його (протокол) недопустимим доказом по справі.

В-п`ятих, адмінпротокол серії ДПР № 134829 від 31.10.2021 складений 31.10.2021 року о 18.20 год. В цьому протоколі зазначені ПІБ та адреса свідків, стоять їх підписи. З відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що спілкування зі свідками закінчується 31.10.2021 року о 17.42 год. 31.10.2021 року о 18.28 год. поліцейський ознайомлює ОСОБА_1 зі змістом протоколу при цьому відповідно ніяких свідків не має, більш того (відповідно до відеозаписів) свідків не має і в 18.18 год., їх не має і в 18.20 год.

Тобто можна стверджувати, що свідки до складання протоколу, залишили свої підписи у пустому бланку вищезазначеного протоколу, а вже після цього поліцейській заповнював (складав) протокол. Таки дії поліцейського є неприпустимими та є порушенням діючого законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення невідповідає фактичним обставинам справи, що в свою чергу прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення, що він стояв на зупинці у Старому місті біля военкомату у м. Краматорськ, йому та знайомому ОСОБА_2 співробітники поліції запропонували стати свідками того, що особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, вони підійшли до авто, співробітники поліції запропонували пройти тест на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, письмових пояснень від свідка ОСОБА_4 не було відібрано, тільки підпис у протоколі, зміст протоколу зачитано не було. Разом з ними була невідома дівчина, яка вийшла з автомобіля поліції, стояла неподалік. Пояснив, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності мав ознаки алкогольного сп`яніння, але те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, свідок не бачив.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, відеозапису режимі вилучення , а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні було досліджено диск із відеозаписом, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, який не є належним доказом, оскільки з відео, яке знаходиться на цьому диску не можливо встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 стоїть біля транспортного засобу, але не керує їм. З відеозапису видно, що було встановлено особу свідка ОСОБА_2 , якого не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, від якого відібрано письмові пояснення, та свідка ОСОБА_3 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та від якої відібрано письмові пояснення. Особу свідка ОСОБА_4 , якого зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, але від якого не відібрано письмові пояснення, не було встановлено співробітниками поліції. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення є протиріччя, які унеможливлюють зробити висновок щодо свідків, залучених до огляду.

З пояснень свідка ОСОБА_4 , якого було допитано у судовому засіданні, вбачається, що свідок не бачив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні докази, які б підтверджували, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки інспектором поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів, які підтверджували зазначені обставини в протоколі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містяться і у п.п. 6-7 розділу І Наказу МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій» (надалі Інструкція): п. 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). п. 7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, виходячи з наведених норм огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами огляд провести в закладах охорони здоров`я.

Підставою для проходження огляду в медичному закладі є відповідне направлення на огляд водія транспортного засобу. Згідно п.8 розділу II Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. В додатку 1 зазначено, що у вказаному направленні обов`язково має бути зазначено: посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б. та підпис особи, яка склала направлення.

Тобто, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в наркології, чим порушили вимоги (Інструкцію), КУаПП та п. 2.5 ПДР України, а після того як огляд на місці не був проведений, поліцейські не забезпечили огляд в медичному закладі (навіть не видали направлення на огляд), тобто протокол про адміністративне правопорушення складено з суттєвими порушеннями законодавства.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом, втім, як встановлено в судовому засіданні, відсутні жодні свідчення того, що правопорушника зупинили працівники поліції під час руху автомобіля з приводу управління в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, згідно пояснень захисника Нещерет О.С. та свідчень свідка ОСОБА_4 особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не перебував за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність об`єктивної сторони свідчить про відсутність його складу, що згідно положень п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського міського суду С. М. Ткачова