Справа № 705/2983/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2022 року м. Христинівка Черкаської області

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Олійник М.Ф.,

за участі начальника Христинівського відділу Уманської окружної прокуратури Орендарчук В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського міськрайонного суду Черкаської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , депутата Христинівської міської ради,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 246/2021 від 29.06.2021 р. вказано, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Христинівської міської ради та відповідно до п. п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 р., оскільки граничний термін подачі був до 00 год. 00 хв. 01.04.2021 р., а декларація фактично подана 15.04.2021 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав. Пояснив, що щорічна декларація за 2020 р. була подана ним несвоєчасно з поважних причин, у зв`язку з хворобою - постковідний синдром, що стверджується відповідними медичними документами, наявними у матеріалах справи. Просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Цімоха Р.Р. у суді висловив думку, що справа про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення за вказаною статтею. Пояснив, що не доведені всі елементи складу адміністративного правопорушення, зокрема, вина ОСОБА_1 . Останній не повідомлений про відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення.

Начальник Христинівського відділу Уманської окружної прокуратури Орендарчук В.В. у суді висловила думку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Склад адміністративного правопорушення наявний. Проте, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладене у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом частини 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у випадку несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п. п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Христинівської міської ради, відноситься до осіб, які є суб`єктом, на яких поширюється дія цього закону, тобто він може нести відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був до 01.04.2021 р. подати відповідну декларацію за 2020 р. У той же час декларація фактично подана 15.04.2021 р.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 мав намір приховати свої доходи за 2020 рік чи з інших корисливих мотивів несвоєчасно подав декларацію.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання відповідної декларації.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно - правову відповідальність.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діянні особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р., суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також на умисну форму вини і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 р. (справа №1-27/2010).

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод міститься положення про те, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 р. у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"(Irelandv. The United Kingdom), п.161, Series A, заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

До протоколу про адміністративне правопорушення, а прокурором у суді не долучено жодного доказу на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому суд також враховує, що на час настання терміну подання декларації ОСОБА_1 хворів на постковідний синдром, перебував на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 26.03.2021 р. до 13.04.2021 р., що унеможливлювало можливість подання ним в цей період декларації.

Враховуючи недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення, суд вважає, що у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області.

Суддя: М. Ф. Олійник