Справа № 732/1747/21
провадження № 3/732/12/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області КарпинськаН.М., при секретарі Кирієнко Т.М., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 06.11.2021 о 22 годині 00 хвилин в с. Лашуки по вул. Лугова, в районі буд. 40 керував автомобілем марки ВАЗ 21013 д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився із застосуванням приладу „Алкофор 505, результат тесту: стан спяніння 0,643 %. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що того дня був необгрунтовано зупинений „місцевим рекетом, які займаються вимаганням грошей, і вони викликали поліцію. ОСОБА_1 вийшов із-за керма автомобіля і поки чекали поліцію, випив напій, який називає „Гараж, що містив алкоголь і був у нього в салоні автомобіля. Таким чином, вжив спиртне вже пісдя того як перестав керувати транспортом. Поліція його не зупиняла і замість того, щоб розбиратися із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 висунули вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння. В той час він вже не був водієм, тому отримані результати огляду на стан спяніння не могли бути підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Себе вважає невинуватим. Провадження у справі просить закрити. У с. Лашуки опинився, пересуваючись зазначеним у протоколі автомобілем. Згадує, що тоді була поминальна субота.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши запрошених ним свідків, а також допитавши в якості свідка ОСОБА_4 , який складав протокол, дослідивши письмові докази, відтворивши у суді відеозапис до протоколу доданий, оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 за інкримінованим правопорушенням достовірно доведена.

У протоколі серії ДПР18 № 472656, який є офіційним документом, правильно зафіксовано факт протиправних дій водія ОСОБА_1 .

Твердження про те, що йому вимога пройти огляд на стан спяніння від працівників поліції була висунута незаконно, оскільки вони не зупиняли його в русі, не грунтується на положеннях чинного законодавства, а його припущення не є свідченням перевищення повноважень працівників поліції. Огляд проведений у спосіб та у порядку, визначеному Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. За № 1413/27858 із використанням спеціальних технічних засобів, які містять підпис ОСОБА_5 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у суду сумніву.

Зафіксовані відеозаписом обставини складення протоколу, підтверджують що ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та роз`яснено процесуальні права, тому працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З переглянутої відеофіксації правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що ОСОБА_1 з результатами освідування погодився та не висував своєї незгоди та не висловлював заперечень, що на місце події пересувався не транспортним засобом, вказаним у протоколі, або що за кермом була інша особа.

Версія, що ОСОБА_1 вжив спиртне вже коли викликали тверезого водія, виникла як захисна версія вже у процесі розгляду справи та виявилась неспроможною для висновку про невинуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Так, запрошені ОСОБА_1 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (куми ОСОБА_1 ) дають суперечливі показання, які не узгоджуються із показаннями першого.

Так, свідок ОСОБА_6 повідомила, що ввечері 06.11.2021 після 21 шої години зателефонував їх кум ОСОБА_1 і повідомив що якісь сторонні чоловіки вимагають з нього гроші і що вони чекають приїзду поліції. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приїхали на повідомлене ОСОБА_1 місце і в її присутності він випив 0,5 л напою „Гараж, потім приїхала поліція і почали складати протокол.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях суду пояснив, що з ОСОБА_6 він приїхав ввечері 06.11.2021 після 21 шої години на місце, повідомлене ОСОБА_1 в с. Лашуки. Він повідомив що якісь сторонні чоловіки вимагають з нього гроші і що вони чекають приїзду поліції. Коли приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поліцейські складали протокол щодо ОСОБА_1 . ОСОБА_6 перебувала поруч із ОСОБА_8 , ОСОБА_1 був з поліцією, ніхто не пив. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 та попросив його забрати автомобіль ОСОБА_1 , якого поліція відстороняла від керування.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що після 21 години 06.11.2021 ОСОБА_7 попросив його прибути в с. Лашуки та забрати автомобіль ВАЗ, оскільки потрібен був тверезий водій.

Свідок ОСОБА_4 у своїх показаннях підтвердив обставини складення протоколу та порядок проведення огляду. Вказав, що заявник ОСОБА_2 зателефонував до поліції та повідомив, що між с. Лашуки та с. Смичин стоїть поперек дороги автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з НОМЕР_1 . Він підійшов до водія і виявив, що той пяний. Поліція виїхала на виклик і виявили такий автомобіль в с. Лашуки по вул. Лугова, в районі буд. 40. ФролковО.О. повідомляв, що саме він був водієм такого автомобіля і що вживав спиртне.

За актом огляду та додатком до протоколу про результат тесту від 06.11.2021 доведено, що результат тесту показав 0,643 %. Зазначений доказ суд визнає допустимим доказом з огляду на те, що у протоколі зазначено, який технічний прилад застосовувався для тесту, та правомірність застосування такого тесту доведено. Характерна поведінка ОСОБА_1 на момент його зупинки, що зафіксовано відеозаписом, свідчила про правомірність висунутих йому вимог та про дотримання порядку проведення огляду на спяніння.

Суд із переглянутого відеозапису, сам переконався що тест був проведений за усвідомленою участю ОСОБА_1 .. А тому висловлені заперечення виникли вже безпосередньо в суді як версія захисту.

Сам показник 0,643 % не міг утворитися від випитого 0,5 л напою з умовною назвою „Гараж., крім того для такого показника характерне було вживання алкоголю у проміжок часу дещо віддаленого від часу виявлення. А оскільки, сам ОСОБА_1 підтверджує, що перебував за кермом ВАЗ 21013 д.н.з НОМЕР_1 , то цей відрізок часу співпадає з виконанням ним функцій водія.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Досліджені у сукупності докази, в їх єдності і взаємозвязку однозначно доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КупАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить значну суспільну небзпечність, особу, що вперше притягується до адміністративної відповідальності і працює водієм, а також те, що державою у санкції статті встановлена безальтернативна відповідальність з обовязковим застосуванням до стягнення у виді штрафу стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 ст. 130, ст.283, ст. 294, ст.308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Карпинська Н.М.