Справа № 128/1550/21
Провадження № 33/801/98/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 рокуСправа № 128/1550/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бегейми Михайла Олександровича,

розглянув його апеляційну скаргу на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448996 від 23 травня 2021 року, цього ж дня о 10:30 годин в с. Степанівка по вул. Центральній Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler Town Country д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер «6810», та в медичному закладі МОЗ України ОСОБА_1 відмовився. Проводилась відеофіксація на бодікамеру НПУ, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. До протоколу додається: сд-диск з відеофіксацію, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення в заклад МОЗ України Вінницька обласна Соціотерапія, копія постанови серія БАБ №951317 від 23.05.2021 року за ч.5 ст.121 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448996 від 23 травня 2021 року, актом огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2021 року, в якому вказано ознаки сп`яніння, відеозаписом обставин події.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи та оформлення матеріалів із суттєвими порушеннями КУпАП, просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не відображає події, вказані відомості в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам, що має значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Згідно відеозапису працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та скористатися своїм конституційним правом на захист. Звертає увагу на те, що місцем скоєння адміністративного правопорушення в протоколі зазначено вулиця Центральна в селі Степанівка Вінницького району Вінницької області (без зазначення номеру будинку), проте такої вулиці в даному селі не існує. Жодних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень чи постанов про накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП апелянту у день їх складення працівники поліції не вручали, від керування автомобілем не відсторонювали. Вказує, що ОСОБА_1 особисто пропонував працівникам поліції проїхати до медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки жодних ознак алкогольного сп`яніння в нього не було, проте даний відеозапис в цьому місці був обрізаний. Вважає, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки жодних ознак сп`яніння у нього не було, водійське посвідчення у нього останні не вилучали та дозволили йому продовжити рух на автомобілі.

Також, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що про існування справи про адміністративне правопорушення відносно нього він не знав, копію оскаржуваної постанови отримати не міг, оскільки в період з 06 червня 2021 року по 02 листопада 2021 року знаходився в Польщі на роботі, що підтверджується відмітками в його закордонному паспорті.

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП. 30 грудня 2021 року ним було отримано копію оскаржуваної постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року (підтверджується заявою).

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького районного суду Вінницької області ухвалена 18 червня 2021 року у відсутності ОСОБА_1 , копія якої направлена в той же самий день, проте відомостей про її отримання останнім матеріали справи не містять. Згідно заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Бегейма М.О. копію оскаржуваної постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року останній отримав 30 грудня 2021 року (а.с.21). Крім того, згідно копії закордонного паспорта ОСОБА_1 в ній міститься відмітка про те, що останній з 06 червня 2021 року по 02 листопада 2021 року перебував в Польщі (а.с.35).

Апеляційна скарга на вказану вище постанову подана 10 січня 2022 року, згідно штемпеля поштового конверта (а.с.39).

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Бегейма М.О., які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448996 від 23 травня 2021 року, цього ж дня о 10:30 годин в с. Степанівка по вул. Центральній Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler Town Country д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер «6810», та в медичному закладі МОЗ України ОСОБА_1 відмовився.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, в графі особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, а також графа пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності наявні записи «відмовився». Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв.

Також як вбачається з технічного запису нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколів про адміністративне правопорушення (відео 0082486_4403_0083).

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, працівник поліції мав право доставити ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, для проведення такого огляду.

Проте, як вбачається з обставин справи та наявного технічного запису з нагрудної камери поліцейського (а.с.7), зафіксовано, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 двічі відмовився від пропозиції патрульного поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер Драгер «6810» на місці зупинки та проїхати до закладу охорони здоров`я. Крім того, не заперечував, що він вживав алкогольні напої.

Вказані дії останнього є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на те, що він керував транспортним засобом в тверезому стані, та в нього відсутні будь-які ознаки сп`яніння, та те що він бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я не заслуговують на увагу, та спростовуються переглянутими технічними записами з нагрудної камери працівника поліції.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що місцем скоєння адміністративного правопорушення яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення - вулицю Центральну в селі Степанівка Вінницького району Вінницької області, якої не існує в даному селі, на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Поряд з цим, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Бегеймою М.О. подано клопотання про долучення нового доказу, зокрема, копії рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року по справі № 128/79/22, яке, на думку захисника підтверджує протиправний характер працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Проте суд апеляційної інстанції відхиляє вказані покликання, оскільки вищезазначеним рішенням встановлено відсутність на території с. Степанівка Вінницького району Вінницької області вул. Центральної, яка вказана в оскаржуваних постановах місцем зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . При цьому, не спростовано факт керування транспортним засобом та відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, які зафіксовані на технічні записи нагрудної камери працівників поліції.

Відтак, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року по справі № 128/79/22 немає преюдиційного значення при вирішенні вказаної справи.

Доводи апеляційної скарги про те що суд попередньої інстанції не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий