Справа № 548/2919/21
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/28/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Державної податкової служби України Головного управління ДФС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого керівником Адвокатське Бюро "Руслана Павелко", ідентифікаційний номер: НОМЕР_1

по ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року при камеральній перевірці Адвокатського Бюро "Руслана Павелко", що знаходиться за адресою вул. 1Травня, 8 Б, оф. 1 м. Хорол Лубенського району Полтавської області, було встановлено, що керівник ОСОБА_1 допустив порушення, а саме не подав податкову декларацію платника єдиного податку 3 групи за 9 місяців 2021 року по строку 09.11.2021 року ( №50227925 від 16.11.2021 ) , чим порушено підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 прохав про закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя дослідивши матеріали, справи встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно доположень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадженняв справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-2 КУпАП настає за Неподання або несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Таким чином, суд встановив, що в протоколі від 15.12.2021 року зазначено, що керівник ОСОБА_1 допустив порушення, а саме не подав податкову декларацію платника єдиного податку 3 групи за 9 місяців 2021 року по строку 09.11.2021 року ( №50227925 від 16.11.2021 ) , чим порушено підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України., чим порушено порядок ведення податкового обліку. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати кваліфікацію дій ОСОБА_1 на ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Суддя, враховуючи вищезазначені обставини, вважає, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , було безпідставно кваліфіковано за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Згідно зіст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно дост.19 Конституції Українипосадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Таким чином, судом встановлено, що посадовою особою головним інспектором Лубенського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДФС у Полтавській області при складанні протоколу від 15.12.2021 та оформленні доданих до протоколу матеріалів, дії ОСОБА_1 кваліфіковані невірно, і відповідно в порушення вимогст.251 КУпАП суду не надано доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

При цьому суд зазначає, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушенняне передбачено право суду змінювати правову кваліфікацію вчиненого правопорушення, більше того, погіршувати становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення слід вважати не доведеною. Але оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регламентації дій судді щодо виду рішення, яке слід прийняти в цьому випадку, то провадження щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАПв зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 276, 278 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП- закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Коновод О. В.