Провадження № 3/557/46/2022
Справа № 557/1942/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158132, 22.11.2021 року о 01 год. 15 хв. в с. Річиця вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед «Альфа» , номерний знак б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеопристрій ВК 2075.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.

03 лютого 2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на протокол, у яких останній просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відшкодувати нанесену йому шкоду, визнати дії працівників поліції порушенням прав людини та передати матеріали справи на розгляд керівництву поліції для вжиття заходів щодо притягнення працівників поліції за такі дії до відповідальності.

З письмових заперечень ОСОБА_1 вбачається, що своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не визнає. Посилається на те, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не виконував функції водія на автомобільній дорозі, вказує на те, що у матеріалах справи відсутні докази керування (відеозаписи чи показання свідків) ним транспортним засобом та фіксації факту порушення ПДР. Крім того, зазначає, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся, а навпаки вимагав доставити його на освідування у лікарню, у чому йому поліцейськими було відмовлено, не проходив він такого огляду і на місці зупинки за участю свідків, так як такий йому пройти запропоновано не було. Також зазначає, що направлені до суду матеріали не містили передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту порушення водієм ПДР. Вважає все це грубим порушенням процедури проведення огляду, що відповідно до ст. 266 КУпАП робить її недійсною. Що стосується спроб поліцейських провести огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810», то такі дії поліцейських, як зазначає останній, є незаконними, оскільки названий прилад не відноситься до числа дозволених для використання на території України, у зв`язку з чим результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ його вини.

21 лютого 2022 року на офіційну електронну пошту суду надійшов непідписаний кваліфікованим електронним підписом лист від адресата ОСОБА_1 <ІНФОРМАЦІЯ_2>, з прикріпленими файлами, які в тому числі містили заперечення на протокол у справі №557/1942/21. У вказаних запереченнях, окрім зазначеного в запереченнях від 01 лютого 2022 року, вказано на неправомірність дій працівників поліції при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , а також на не забезпечення ними права особи на правову допомогу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07 липня 1989 року).

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним щодо складання відносно нього 22 листопада 2021 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про призначені судові засіданні з розгляду такого протоколу, не вжив заходів для явки до суду, подав письмові заперечення проти протоколу, при цьому зважаючи на те, що присутність такої особи в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158132 вбачається, що

22.11.2021 року о 01 год. 15 хв. в с. Річиця вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед «Альфа», номерний знак б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеопристрій ВК 2075.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність і за відому особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158132 від 22.11.2021 не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться і в абзаці 2 п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, згідно якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою поліції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, та п.1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року № 400/666, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою поліції, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінивши всі наявні у справі докази, приходжу до висновку, що жодний доказ, який би мав бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення і підтверджував вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, до суду не надано.

Так, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння і використання спеціальних технічних засобів від 22.11.2021 року та направлення на огляд водія транспортного засобу до Гощанської БПН не містять підпису ОСОБА_1 . Крім того, суддя звертає увагу, що у акті про відмову водія від огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засовів, такий засіб не вказано та зазначено час складання «01» год. «23» хв 22.11.2021 року, при цьому у направленні до медичного закладу вказано час «01» год. «20» хв., що також свідчить про порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що порушення особою ПДР зафіксовано на відеопристрій ВК2075, а диск додано до матеріалів справи на а.с.6.

Проте, відеофайли на вказаному диску не містять відеозапису вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення - відмови від проведення огляду на стан сп`яніння, та складення протоколу про адміністративне правопорушення, що робить його неналежним доказом у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 264, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя П.В.Тишкун