Справа № 242/2252/21
Провадження № 3/242/182/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 160 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 094900, складеного 08.04.2021 року зазначено, що 08.04.2021 р. о 13 годині 59 хвилин в м. Гірник по вул. Садова рухався з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук), та від огляду на стан сп`яніння в лікарні відмовився, даний факт зафіксовано на боді-камеру № 3761, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 130 КУпАП України.

В судові засідання, призначені на 10.06.2021 року, 07.07.2021 року, 25.08.2021 року, 30.09.2021 року, 05.11.2021 року та 20.01.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Суддею вжито всіх можливих заходів для забезпечення повідомлення особи, в тому числі шляхом публікацій оголошення про виклик на сайті суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2018 року у справі N 904/9904/17, факт не отримання учасником справи кореспонденції, яку суд, з додержанням вимог закону, надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається без участі правопорушника, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

За змістом статей 245,280,283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, у порушення ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначена стаття, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_1 , а саме ч. 3 ст. 130 КУпАП, тоді як в графі склад адміністративного правопорушення в протоколі фактично зазначено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Натомість, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, у протоколі не зазначено диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, частиною 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу, натомість йому було запропоновано одразу пройти огляд в медичному закладі на стан сп`яніння, що підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, який не містить в собі відомостей чи вручався він ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобі в присутності двох свідків та чи відмовився він від його отримання. Крім того, вказаний бланк направлення не містить в собі відомостей, щодо його отримання ОСОБА_1 чи то відмови в його отриманні, яка зафіксована з підписами двох свідків.

Крім того, процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в частині відмови особи в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з метою подальшої пропозиції пройти медичний огляд на стан сп`яніння, вимагає участі двох свідків, які засвідчують позицію водія щодо його згоди або відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В даній справі про адміністративне правопорушення наявність свідків не вбачається.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Слід також зауважити, що в порушенні вимог ст. ст. 251, 256 КУпАП, поліцейським у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено прізвища, адреси свідків, та взагалі не додані їх письмові пояснення.

Крім цього, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належним чином не зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не були залучені свідки.

Інші докази, які б безумовно спростовували доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та надали змоги сторонньому спостерігачу безальтернативно визнати, що в діях водія є склад правопорушення й він винний в ньому, в порушення ч. 2 ст. 251 КУпАП, суду не надано.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що отримані поліцейським під час складання протокол про адміністративне правопорушення докази та сам протокол не можуть бути прийняті судом у якості доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки отримані з численними порушеннями чинного законодавства та обмеженням останнього права на захист.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

В аспекті ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних доказів і має відповідати всім вимогам закону щодо його складання.

Виходячи з викладеного, суд визнає недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094900, складеного 08.04.2021 року у відношенні ОСОБА_1 .

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст.17Закону України від 23лютого 2006року №3477-IV«Провиконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвард з проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько