Єдиний унікальний номер 448/172/22
Провадження № 3/448/134/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Начальником Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Маланич М.М. скеровано матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення №14092303/2022 від 04.02.2022 року відомо, що державним виконавцем Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лутчин Марією Ігорівною складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 допустив несплату аліментів, сукупний розмір яких сумарно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме 2160,67грн., відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 04.02.2022р. Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Так, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП запроваджена Законом України від 07.12.2017р. № 2234-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому ст.8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі, а поширюється тільки на відносини, які виникли після набуття нею чинності. Тому, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

За диспозицією частини 1 ст. 183-1 КУпАП настає адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом даного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Між тим, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що заборгованість внаслідок несплати аліментів у ОСОБА_1 виникла ще до дати введення положень статті 183-1 КУпАП в дію, зокрема, згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 04.02.2022 року, станом на 04.02.2022р. загальна заборгованість по сплаті аліментів становить 36876,02 грн., при цьому розрахунок такої проведений за період з серпня 2006р. по квітень 2014р.

Отже, із врахуванням наведеного, доказів того, що вказана в протоколі сума заборгованості утворилася в період з 06.02.2018 року та сукупний розмір такої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державним виконавцем не надано.

При цьому суд не вправі самостійно вирахувати заборгованість, яку має сплатити ОСОБА_1 на утримання дітей з моменту набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" № 2234-VIII від 07.12.2017р., а саме з 06.02.2018р., оскільки це входить до компетенції особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не сформульована об`єктивна сторона правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч.1 ст.183-1 КУпАП, зокрема в частині визначення періоду і розміру виниклої заборгованості.

Також, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів, державним виконавцем не в повній мірі виконані дії, передбачені ст.256 КУпАП та пунктом 4 розділу XIV наказу/інструкції Мінюст від 02.04.2012р. (із змінами від 23.10.2021р.) №512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", тобто у такому відсутні докази направлення ОСОБА_1 даного протоколу.

Відмітка про направлення копії протоколу поштою, не є підтвердженням того, що правопорушнику відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, які характеризують особу правопорушника, його майновий стан, обставини що обтяжують і пом`якшують відповідальність, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, без яких суд не може вирішити справу по суті, відповідно до норм КУпАП.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року визнано правильною практику судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без дотримання вимог, передбаченихст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Зазначені недоліки не дають можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимогст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід врахувати вимоги абз.3 п.4 розділу XIV Наказу Мінюсту від 02.04.2012р. (із змінами від 02.08.2018р.) № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" зокрема те, що не допускаються закреслення або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до висновку, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП необхідно повернути до Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для належного оформлення.

Керуючись ст.19, 58 Конституції України, ст.ст.8, 9, 245, 256, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, повернути до Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для належного оформлення.

Постанова є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В. Кічак