Справа №: 148/149/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ст. 122-4, 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 024132 від 21.01.2022, та серії ААБ № 024133 від 21.01.2022, ОСОБА_1 21.01.2022 о 13:45 год. по вул. М. Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105» державний номерний знак НОМЕР_1 , під час повороту праворуч, не вибрав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Kia Soul» державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок чого завдано матеріального збитку та після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а, 10.1, 13.1, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4, 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду пояснення, згідно яких їхав і автомобіль останнього занесло на слизькій дорозі, порушник не відчув, що зачепив припаркований автомобіль, тому поїхав далі. За наслідками ДТП, інший автомобіль його товариша отримав пошкодження у вигляді малої подряпини, умислу покидати місце дорожньо-транспортної пригоди не було. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП визнав.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2; 3), схему місця ДТП (а.с. 4), пояснення (а.с. 5, 6), суд встановив наступне.

Статтею 124 КУпАП, передбачено, відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, та ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 2.10 (а) ПДР України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до 10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона вчиненого діяння характеризується усвідомленням особи в тому, що ним було вчинено ДТП та свідомим у зв`язку з цим зникненням з місця пригоди.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не відчув моменту зіткнення з іншим автомобілем, самого скоєння ДТП і саме у зв`язку із цим він поїхав з місця події, а після телефонного дзвінка потерпілого одразу повернувся на місце скоєння ДТП, інших доказів вини не надано суду, тому суд приходить до висновку, що в даній ситуації у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона вчинення правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1, 2 статті 33 КУпАП, встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується зібраними матеріалами, тому з врахуванням вимог ст. 33 - 35 цього ж Кодексу, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді штрафу .

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення та іншими матеріалами справи.

Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, з 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 496,20 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 122-4, 124, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на користь держави суму судового збору 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха