Справа № 131/777/21
Провадження № 3/131/343/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Балтак Д.О., розглянувши без фіксації судового процесу технічними засобами матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 українця, громадянина України, працюючого сторожем Іллінецького міжрайонного управління газового господарства за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

встановив:

12 липня 2021 р. о 16:49 год. ОСОБА_1 по вул. І. Франка с. Красненьке Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1387 у присутності двох свідків. Результат огляду 2,69 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що він дійсно вживав алкогольні напої, проте керування транспортним засобом не здійснював.

Захисник Вдовиченко В.І. у судовому засіданні зазначив, що оскільки матеріали справи не містять відео-фіксацію огляду ОСОБА_1 на визначення стан сп`яніння за допомогою нагрудного відео-реєстратора, з огляду на невизнання останнім своєї вини у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні докази зазначеного, у зв`язку із чим просив суд провадження у справі закрити.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242189 від 12.07.2021 р., роздруківку на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1387 з результатом 2,69 проміле, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом 2,69 проміле, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.07.2021 р., оцінивши зазначені належні та допустимі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зміст пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статті 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозицію працівників поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, за результатом якого встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,69 проміле.

Наведене підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та роздруківкою на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1387 з результатом 2,69 проміле.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будь-яких незгод щодо результату проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння не висловлював, зі змісту роздруківки на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1387 вбачається, що останній підписав вказаний документ. Будь-яких зауважень щодо складання вказаного протоколу чи порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння правопорушником у протоколі не зазначено.

Крім того, суд бере до уваги те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що в період часу із 12 липня 2021 р. (дата складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242189) по 24 січня 2022 р. (дата судового розгляду справи) він не вчиняв жодний дій з приводу оскарження неправомірних дій працівників поліції, які як він вважає мали місце по відношенню до нього під час складання протоколу серії ААБ № 242189 від 12.07.2021 р.

З огляду на зазначене судом відмовлено у задоволені клопотання адвоката Вдовиченко В.І. про виклик свідка, оскільки захисником не наведені анкетні дані зазначеного свідка та не надано доказів присутності даної особи на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242189 від 12.07.2021 р.

В свою чергу, суд відхиляє посилання захисту на відсутність відео-фіксацію огляду на визначення стан сп`яніння ОСОБА_1 , як на належну підставу для закриття провадження у даній справі з огляду на відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, згідно частини 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таким чином, відсутність у даному випадку відео-фіксації даного огляду з урахуванням змісту частини 2 статті 266 КУпАП не є та не може бути належною правовою підставою для закриття провадження у справі.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вищенаведеним вказаним доказам, які були дослідженні у судовому засіданні.

Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а його дії за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. Таким чином, ОСОБА_1 під час керування автомобілем погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на зазначене суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривні 20 коп.) грн. судового збору на користь держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривні 20 коп.) грн. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: