Справа № 354/1377/21
Провадження № 33/4808/206/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Гайтанюк М.М.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Гайтанюк Мар`яни Миколаївни на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11 березня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом оскарженої постанови встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом за наявності ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за таких обставин.

08 жовтня 2021 року о 17 год. 39 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Яремче по вул. Свободи, Надвірнянського району Івано-Франківської області, неподалік магазину «Смаколик» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Захисник Гайтанюк М.М. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 вважає оскаржену постанову незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Пояснює, що 08 жовтня 2021 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 на прохання свого знайомого забирав ОСОБА_2 від магазину «Смаколик». Як тільки він від`їхав від магазину, його зупинили працівники поліції, одним з яких був поліцейський ОСОБА_3 . ОСОБА_1 з поліцейським ОСОБА_3 тривалий час перебуває у поганих відносинах з особистих причин. Де б останній не побачив ОСОБА_1 , завжди намагається притягнути його до адміністративної відповідальності з будь-яких причин. Після того, як було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , поліцейський ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, попросив пред`явити документи. ОСОБА_1 дав йому посвідчення водія та техпаспорт. Полісу обов`язкового страхування при ньому не було, його поліцейські перевірили через базу даних МТСБУ. Поліцейський спитав ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь, так як на його думку в автомобілі пахло алкоголем. ОСОБА_1 сказав, що він не вживав алкоголь. Пасажир автомобіля ОСОБА_2 сказала, що алкогольні напої вживала вона. Поліцейський спитав, чи згідний ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився. Тоді поліцейський сказав вийти з автомобіля. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля. Після цього він та ОСОБА_3 почали з`ясовувати їхні особисті неприязні відносини. Після словесного конфлікту поліцейський ОСОБА_3 сказав, що щоб зараз ОСОБА_1 не робив і не казав, він все одно складе щодо нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, забере автомобіль на штрафмайданчик, а ОСОБА_1 потім буде ще й оплачувати послуги евакуатора та вартість перебування автомобіля на штрафмайданчику, і що, якщо він (тобто, ОСОБА_1 ) хоче, щоб поліцейський віддав йому посвідчення водія і з місця зупинки ОСОБА_1 поїхав своїм автомобілем, а не пішов пішки, то зараз ОСОБА_1 скаже, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння і в протоколі напише все те, що поліцейський йому скаже. Тому ОСОБА_1 зробив так, як сказав цей поліцейський. Хоча 08 жовтня 2021 року він алкогольні напої не вживав, але під психологічним тиском поліцейського ОСОБА_3 , написав, що випив алкогольне пиво і це ж саме сказав усно, а також сказав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього, ОСОБА_1 сів в автомобіль і відвіз ОСОБА_2 .

Зауважує, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення, а також ствердив, що від керування автомобілем поліцейський його не відстороняв, а під час керування автомобілем він не порушував правила дорожнього руху. Також працівники поліції його зупинили безпідставно, причину зупинки не пояснювали.

Заперечує висновки судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення належними та допустимими доказами.

Стверджує, що суддею не було надано належної оцінки тій обставині, що поліцейський порушив вимоги нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що огляд ОСОБА_1 поліцейським проведено без належних технічних засобів відеозапису, з порушенням порядку відеофіксації такого огляду та за відсутності 2 свідків.

Зазначає, що поліцейським ОСОБА_3 відеофіксацію огляду ОСОБА_1 частково проведено нагрудним відеореєстратором, а частково - не нагрудним відеореєстратором. Відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, перериваються і не містять повної інформації з місця події. Відеозапис, який проведений нагрудним відеореєстратором поліцейського не містить відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки містить згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис, на якому відображено вимогу поліцейського ОСОБА_3 пред`явлену ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведений не нагрудним відеореєстратором, а скоріше за все мобільним телефоном, і не містить дати та часу проведення відеозапису, а сам файл датований 10 жовтня 2021 року 09 год. 49 хв. В протоколі відсутнє посилання на номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеофіксацію на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 . Крім того, із оптичного диску із відеозаписами, який знаходиться в матеріалах справи вбачається, що на ньому відсутній цифровий підпис як автора відеозаписів, так і особи, яка уповноважена на виготовлення копії таких відеозаписів.

Вказує, що поліцейський ОСОБА_3, не застосувавши належні технічні засоби відеозапису, пред`явив ОСОБА_1 вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відсутності двох свідків. Звертає увагу, що суддя констатував факт відсутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. На думку сторони захисту, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним.

Посилається на те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд не містить інформації про те, що воно вручалося ОСОБА_1 . Такої інформації не містять і відеозаписи.

Вважає, що суддя не надав належної оцінки тій обставини, що після складання протоколу ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом і він після події далі продовжив керувати своїм автомобілем, що підтвердила свідок ОСОБА_2 . Вказує, що записи ОСОБА_1 на звороті протоколу про те, що він зобов`язується не керувати автомобілем протягом 24 годин, не заслуговують на увагу, оскільки зроблені під тиском поліцейського та погрозою забрати автомобіль на штраф майданчик.

Доводить, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Стверджує, суддя помилково дійшов висновку про те, що автомобіль ОСОБА_1 було зупинено в зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху.

Наголошує, що в матеріалах справи наявні суперечності. В протоколі і в направленні зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено за програмою «Дія», а з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 передав поліцейському посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль. Крім того, в протоколі, в постанові поліцейським зроблено виправлення щодо часу керування ОСОБА_1 автомобілем. Також з протоколу вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, а з рапорту та направлення - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Гайтанюк М.М. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Гайтанюк М.М., перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2021 року серії ААБ № 244473 (а.с. 1) ОСОБА_1 08 жовтня 2021 року о 17 год. 39 хв. в м. Яремче по вул. Свободи неподалік магазину «Смаколик» керував автомобілем марки Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП віддання поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП сержантом поліції Стефанюком І.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Те, що протоколі поліцейським зроблено незначне виправлення щодо часу, а саме хвилин, не є суттєвим порушенням.

Вимоги щодо змісту протоколу не містять приписів про необхідність внесення в нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, що долучений до нього як доказ.

В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що випив одне алкогольне пиво, в лікарню їхати відмовляється. На звороті - що зобов`язується не керувати автомобілем протягом 24 годин.

В рапорті від 08 жовтня 2021 року (а.с. 2) поліцейський ОСОБА_3 доповідає начальнику про те, що 08 жовтня 2021 року о 17 год. 50 хв. в м. Яремче по вул. Свободи неподалік магазину «Смаколик» був зупинений транспортний засіб марки Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки транспортного засобу стало те, що водій ОСОБА_1 при повороті ліворуч не увімкнув покажчик повороту та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3. в) Правил дорожнього руху. В процесі спілкування з водієм ОСОБА_1 виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі. Останній відмовився проходити огляд на місці та в закладі охорони здоров`я. Після цього, на водія ОСОБА_1 складено відповідні матеріали.

Апелянт вказує, що рапорти поліцейських не можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. В той час, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Вони підлягають аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, що засвідчив своїм власноручним підписом.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Яремчанської ЦРЛ (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Останній відмовився від проходження огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, туди доставлений не був.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 08 жовтня 2021 року (а.с. 5, 6), останні зазначили, що цього дня о 18 год. в м. Яремче по вул. Свободи були запрошені поліцейськими в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності цей водій відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також пройти цю перевірку в медичному закладі, що вони засвідчили своїм підписом у протоколі.

Переконливих мотивів для сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків апелянтом не наведено, пояснення засвідчені їх власноручними підписами, а також поліцейським, який їх відібрав. Відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Згідно з копією постанови від 08 жовтня 2021 року серії БАВ № 554258(а.с. 8) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 08 жовтня 2021 року о 17 год. 39 хв. в м. Яремче по вул. Свободи керував транспортним засобом марки Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3. в) Правил дорожнього руху.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

На відеозаписах, що на компакт-диску (а.с. 7), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: процес перевірки документів, встановлення особи водія; як на запитання поліцейського про те, чи готовий пройти огляд на стан сп`яніння, водій відповідає «Звичайно», в подальшому відповідає, що пив пиво зранку; як поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, той відмовляється; як поліцейський пропонує водію пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я - Яремчанській ЦРЛ, останній відмовляється; поліцейський повідомляє про відсторонення від керування транспортним засобом та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що їх здійснено також не спеціальним технічним пристроєм, з перервами, є непереконливими.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

В судовому засіданні суду першої інстанції допитано свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 08 жовтня 2021 року вона попросила свого знайомого ОСОБА_1 забрати її з м. Яремче та відвезти в с. Микуличин. По дорозі автомобіль ОСОБА_1 зупинила поліція, на вимогу поліцейських ОСОБА_1 надав для огляду документи, тоді працівники поліції запитали чи не вживав він алкоголь, оскільки було чути запах алкоголю із салону автомобіля. Проте, алкоголь у той день вживала вона, бо їхала зі святкування дня народження. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що запах алкоголю чути від пасажирки і тоді поліцейські запропонували йому пройти тест на алкоголь, на що ОСОБА_1 погодився і вийшов з автомобіля. В подальшому, між ОСОБА_1 та одним із поліцейських виник конфлікт, розмова відбувалась на підвищених тонах. Вона чула як працівник поліції говорив ОСОБА_1 , що його автомобіль заберуть евакуатором на штрафмайданчик і доведеться за це заплатити, а якщо ОСОБА_1 підпише все що йому скажуть, то поїде додому автомобілем, а не піде пішки, інший поліцейський в цей час перебував із нею в автомобілі. Після цього ОСОБА_1 сів у поліцейський автомобіль, потім вона бачила як він на капоті підписував якісь документи, тоді повернувся і вони поїхали далі. Які документи підписував ОСОБА_1 він їй не розповідав, ніяких свідків на місці події не було, а також вона не бачила, щоб ОСОБА_1 проходив тест на алкоголь.

Стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як зазначає ОСОБА_1 , поліцейський ОСОБА_3 , де б не побачив його, завжди намагається притягнути його до адміністративної відповідальності з будь-яких причин. В той час, згідно з довідкою Відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 9).

Пояснення про те, що до ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_3 використовував психологічний тиск є безпідставними, оскільки з переглянутих відеозаписів вбачається, що працівник поліції в коректній формі спілкувався з ОСОБА_1 , а останній не виявляв жодних ознак стурбованості, знервованості, перебував в доволі спокійному стані.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це підтверджується протоколом, рапортом, постановою про накладення нього адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Він не заперечує цю обставину.

Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується змістом протоколу, акту, направлення - мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

При цьому, поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в такому стані.

Ознаки алкогольного сп`яніння, що зазначені в протоколі та інших доказах, узгоджуються між собою, не є суперечливими, доповнюють одні одних.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

Виходячи з даних протоколу, акту, направлення, відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.

Жодних приписів про те, що поліцейські повинні вручити водієві письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я не містить ні ст. 266 КУпАП, ні Інструкція, ні Порядок.

Те, що ОСОБА_1 попередньо повідомив поліцейському, що згоден пройти огляд, не спростовує фактичних даних щодо відмови його як водія транспортного засобу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки під час відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, то наявність свідків в даному випадку не була обов`язковою.

Сторона захисту вказує, що суддя констатував факт відсутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, це не відповідає дійсності. В постанові зазначено, що судом вживалися заходи щодо виклику їх у судове засідання для допиту, проте вони не з`явились, не повідомивши причин неявки. Окрім цього присутність даних осіб на місці події не зафіксовано на відеозаписах. Тому суддя суду першої інстанції не взяв їх пояснення до уваги, що не вплинуло на повноту та всебічність з`ясування обставин даної справи.

Згідно з п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейські в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за наявності достатніх підстав склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Апелянт посилається на те, працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , не пояснювали причину зупинки, не відсторони його від керування транспортним засобом, однак такі доводи є голослівними, адже ці обставини не підлягають встановленню, перевірці, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування транспортним засобом особою та її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, незгода водія з зупинкою транспортного засобу поліцейськими та її причинами, не може бути причиною відмови від виконання або обґрунтуванням ухиляння законних, неодноразових вимог поліцейського, що виконує свої службові обов`язки, зокрема у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Апелянт обґрунтовує свої доводи з посиланням на положення КАС України та висновки Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду. Проте, положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які, зокрема, виникають у зв`язку з винесенням постанов у справах про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими органами (посадовими особами), а не судом. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гайтанюк Мар`яни Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло