ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бишки Ф.Ф., представника Чернівецької митниці Білобрицького С.Г. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Чернівецької митниці на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2022 року, провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1961/40800/21 від 29.11.2021 року товар повернутий ОСОБА_1 .

На таке судове рішення Чернівецькою митницею подана апеляційна скарга із проханням скасувати постанову судді, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення в межах санкції ст. 472 МК України.

В обгрунтування доводів викладає зміст протоколу про адміністративне правопорушення та вважає,що винуватість ОСОБА_2 доведена,оскільки він у митній декларації не вказав точні та достовірні відомості про наявний у нього товар: одяг в асортименті в кількості 28 шт. та взуття в асортименті в кількості 6 пар., чим порушив вимоги ст. 472 МК України.

Також зазначає, що відповідно до ст.374 МК України, товари, що ввозяться громадянами на митну територію України, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро, не є об`єктами оподаткування митними платежами

Апелянт цитує зміст ряду норм МК України та КУпАП без мотивування,яким чином ці норми доводять його апеляційні вимоги.

Провадження №33/822/99/22 Головуючий у І інстанції: Іщенко І.В.

Категорія: ст. 472 МК України Доповідач: Дембіцька О.О.

Вважає безпідставними висновки суду про те,що пояснення надавалось ОСОБА_1 під диктовку,оскільки вони надані власноручно та жодних заперечень чи заяв під час опитування не надходило.

Із викладених підстав вважає постанову помилковою та такою,що підлягає скасуванню.

Відповідно протоколу від 29.11.2021 року про порушення митних правил №1961/40800/21, 28.11.2021 року о 23 год. 43 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в`їхав вантажний т/з марки «DAF» д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SHMITZ» д/н НОМЕР_2 , який слідував під керуванням гр. України ОСОБА_1 в службових справах з Туреччини до Білорусі з вантажем «виноград, помідори». До митного контролю вказаний громадянин надав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору» та товаросупровідні документи на вантаж.

Громадянин України ОСОБА_1 для здійснення митних формальностей надав митну декларацію, яку заповнив за власним бажанням, в якій вказав про відсутність у нього будь-якого товару та багажу.

Під час здійснення митного контролю т/з марки «DAF» д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SHMITZ» д/н НОМЕР_2 , а саме: кабіни автомобіля, було виявлено не вказані в митній декларації, не заявлені до митного контролю товари: одяг в асортименті в кількості 28 штук та взуття в асортименті в кількості 6 пар.

Також при перевірці документів які ним подано до митного контролю, а саме митної декларації від 29.11.2021 року було встановлено, що ним порушено вимоги законодавчих актів:

- митного кодексу України від 13.03.2012, № 4495-VI, ч.5 п.8 ст. 257 що декларантом вносяться до митної декларації - «відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; та інше»;

- постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 p. N 431 "Про затвердження форми митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності".

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 в п.2 та п. 4 митної декларації від 29.11.2021 року не вказано кількість, найменування та інші характерні ознаки товару, а саме точні та достовірні відомості про наявний у громадянина товар: одяг в асортименті в кількості 28 штук та взуття в асортименті в кількості 6 пар.

Дії ОСОБА_1 . Чернівецькою митницею кваліфіковано за ст. 472 МК України.

Заслухавши доводи представника Чернівецької митниці, який підтримав апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_1 та його захисника Бишки Ф.Ф. про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді районним судом справи відносно ОСОБА_1 такі вимоги закону були дотримані, висновок про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим.

Відповідно до усталеної практики,ЄСПЛ поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень, також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення,що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Диспозицією ст.472 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу за ст.472 МК України, йому поставлено у вину те, що він не задекларував товар, зокрема в п.2 та п. 4 митної декларації від 29.11.2021 року не вказав кількість, найменування та інші характерні ознаки товару, а саме точні та достовірні відомості про наявний у нього товар: одяг в асортименті в кількості 28 штук та взуття в асортименті в кількості 6 пар.

Відповідно до ст.365 МК України, громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Статтею 374 МК України передбачено, що ….товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до ст.197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Отже, для встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України,у протоколі повинне бути зазначено,виходячи із яких ознак товар,який переміщувався громадянином,підлягав обов`язковому декларуванню при його переміщенні через митний кордон.

У протоколі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 міститься лише посилання на ст.374 МК України із вказівкою про те,що товари,які ввозяться громадянином на митну територію України,сумарна фактурна вартість яких не перевищує 500 євро,не є обє`ктами оподаткування митними платежами.

Представник митниці під час апеляційного розгляду пояснив,що саме виходячи із цього критерію-перевищення вартості 500 євро-товар,який переміщував ОСОБА_2 , підлягав обов`язковому декралуванню.

Разом із тим,у протоколі не вказано,яким чином ця норма(ст.374 МК України) застосовна до даних правовідносин та чи порушив її ОСОБА_1 ,оскільки вартості товару,який він перевозив,у протоколі не зазначено.

Натомість,вказано,що товар без вартості.

Наявний у матеріалах справи висновок експерта,при тому,що у протоколі вартість товару не вказана та у вину ОСОБА_1 згідно протоколу не ставилась,не може бути доказом його винуватості.

Відсутність зазначення у протоколі вартості товару не дає підстав для висновку,що такий товар первищував по вартості суму 500 євро та підлягав обов`язковому декларуванню при його переміщенні через митний кордон ОСОБА_1 ..

У справі відсутні докази і того,що на товар, який не задекларував ОСОБА_1 ,встановлено відповідно до ст.197 цього Кодексу обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України та з цих підстав він підлягав обов`язковому декларуванню.

У вину ОСОБА_1 такі порушення також не ставились.

Суд не вправі виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення,оскільки цим неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення,що є неприпустимим.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях,а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи,яка притягається до відповідальності.

Із врахуванням викладених вище обставин апеляційний суд вважає,що винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил,передбачених ст.472 МК України,не доведена

Доводи,викладені у апеляційній скарзі,не спростовують таких висновків,а тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька