ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2272/21Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 33/817/110/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 14 лютого 2022 р. у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Шкільняка Б. М. апеляційну скаргу на постанову Збаразького районного суду Тернопільської обл. від 17 січня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду 02 грудня 2021 року о 21 год. 22 хв. в м. Збаражі по вул. Грушевського ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б. М. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповною, однобічністю проведеного судового розгляду, неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалене на припущеннях, без додержання принципу верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вказує, що відповідно до пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Зазначає, що аналогічна норма міститься і в п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395. Проте, в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено будь-яких ознак нібито його сп`яніння, а також дії щодо ухилення від огляду.

Посилається на те, що в матеріалах справи відносно ОСОБА_1 відсутнє направлення останнього на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, що вказує на порушення працівниками порядку виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, в протоколі не зазначено, чи пропонували його підзахисному пройти такий огляд в медичному закладі та чи він погодився із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу. При цьому звертає увагу на те, що згідно із п. 22 Розділу Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Наголошує на тому, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 категорично не погодився з результатом його огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а також те, що його підзахисному працівники поліції не пропонували пройти огляд в медичному закладі, направлення йому не видавалось та відсутнє в матеріалах справи, що саме по собі унеможливлює порушення ним п. 2.9. а ПДР України. Також з долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 не роз`яcнили останньому його права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП, а також процедуру та порядок огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та не повідомили, які ознаки алкогольного сп`яніння ними були виявлено.

Вказує, що згідно із матеріалами справи підпис ОСОБА_1 у акті огляду відсутній, що свідчить про його незгоду з результатами проведеного працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю та беззаперечно доводиться долученим відеозаписом.

Звертає увагу на те, що п. 6 Розділу I Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки траспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Разом з тим в порушення даних вимог у протоколі не вказано, чи технічний прилад, за допомогою якого проводився огляд на місці зупинки транспортного засобу, проходив обов`язкову періодичну повірку та чи, дійсна вона на дату проведення огляду, не містять таких відомостей і направлені до суду матеріали, оскільки в них відсутня обов`язкова копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні та беззаперечні докази того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а огляд на стан сп`яніння, проведений на місці зупинки відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважає недійсним.

Вказує, що статтею 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від. 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0.50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг. на літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0.25 мг. на літр повітря, що видихається, і становить, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0.5 проміле, в даному випадку 0.40 проміле. Зазначає, що оскільки під час огляду водія ОСОБА_1 конкретний розмір алкоголю в його крові визначений не був, але в жодному разі не перевищував мінімальної межі вмісту алкоголю, законодавчо встановленої для визначення стану алкогольного сп`яніння, слід вважати, що і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не доведеним. При цьому посилається на те, що відповідно до довідки №358 від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 01 грудня 2021 року було виписано Пектолван Фіто краплі від горла, які містять в складі спирт.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шкільняка Б. М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, суд не в повній мірі дотримався даних вимог закону, зокрема, поза його увагою залишилось те, що поліцейські при проведенні огляду водія на стан алкогольного спяніння порушили встановлений законом порядок його проведення, що відобразилось, в тому числі, на складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладений на суд.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція № 1376).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №093616 від 02 грудня 2021 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора - Drager Alcotest 6820 №ARLJ-0557, результат 0.40 проміле.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, ця стаття, окрім іншого, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок направлення та огляду № 1103 від 17.12.2008 року) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735 від 9 листопада 2015 року) і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1395 від 07 листопада 2015 року).

Відповідно до п. 2 розділу I Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналогічна норма наведена і у п. 1 розділу Х Інструкції № 1395 від 07 листопада 2015 року, у якій вказано, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер поліцейських, працівниками поліції ОСОБА_1 не було названо жодних ознак, які були б підставою вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а одразу було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Також жодних ознак сп`яніння не вказано і в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який є основним джерелом доказу наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім цього, в разі наявних підстав для проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, встановлених ч. 3 ст. 266 КУпАП, відповідно до п. 6 Порядку направлення та огляду № 1103 від 17.12.2008 року водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Проте, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудних камер поліцейських, працівники поліції не роз`яснили порядок та процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, у тому числі те, що у випадку незгоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу особа може пройти огляд також у найближчому закладі охорони здоров`я та відповідно не запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі.

Дана обставина також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відсутні, як і підпис ОСОБА_1 , так і запис про відмову від підпису, що свідчить про його незгоду з результатами проведеного працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд апеляційної інстанції враховує те, що у відповідності до Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року поліцейський видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак спяніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу II Інструкції та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом дотримання встановленої процедури огляду водія на стан спяніння.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, пропозиція пройти огляд на стан спяніння у відповідному закладі охорони здоровя не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку процедури, встановленої чинним законодавством.

Отже, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя є обовязковим, оскільки огляд водія у закладі охорони здоровя проводиться не поліцейськими, а лікарем.

Якщо після оформлення направлення водій відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння водія і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103 від 17.12.2008 року, пункт 6 розділу Х Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року).

Однак, у матеріалах справи таке направлення не міститься, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли ОСОБА_1 у найближчий заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на відсутність вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №093616 від 02.12.2021 ознак алкогольного сп`яніння, відсутність складеного направлення, підпису особи, що притягується до адміністративної відповідальності в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та того, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 те, що у випадку незгоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу особа може пройти огляд також у найближчому закладі охорони здоров`я та відповідно не запропонували йому пройти такий огляд в медичному закладі,- підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного суддя апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції вимог КУпАП, які унеможливили встановлення всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Оскільки суддею суду апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції при визнанні останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, - постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шкільняка Б. М. задовольнити.

Постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г.І. Коструба