Справа № 164/89/22 Провадження №33/802/203/22 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В.
Категорія:ч.3 ст.126 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хитрика Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 03 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп судового збору.

Так, ОСОБА_1 30 грудня 2021 року о 14 год. 20 хв. в смт Колки на вул. Центральній Луцького району Волинської області керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи при цьому тимчасово обмежений у праві користування транспортним засобом, чим порушив п.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» та п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Постанова суду є передчасною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає безпідставним рішення суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, а наявний протокол не може слугувати єдиним доказом його винуватості.

Крім цього, вказує на необізнаність щодо наявності в нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, адже працівниками виконавчої служби не було його повідомлено про застосування такого обмеження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075322 від 30.12.2021 йому інкримінують порушення п.2.1 «а» ПДР, який передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, однак вказує про пред`явлення на вимогу працівника поліції даного посвідчення, тому вищезазначений пункт ПДР порушений ним не був.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Хитрика Р.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом не дотримано.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачено, що правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, тобто склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачає умисну форму вини.

В поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає про необізнаність наявності у нього обмеження у праві керування транспортними засобами.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом надсилався запит до Маневицького відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районні Волинської області щодо обізнаності апелянта про встановлені щодо нього обмеження.

Так, згідно відповіді на вказаний запит, постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів надсилалась на адресу ОСОБА_1 поштовим зв`язком, однак відповідних документів на підтвердження факту отримання боржником даної постанови орган виконавчої служби не надав. Крім того, у зв`язку з погашенням апелянтом заборгованості по сплаті аліментів, головним державним виконавцем було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Таким чином під час апеляційного перегляду було встановлено, що доказів, які б підтверджували обізнаність ОСОБА_1 про обмеження у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи відсутні.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що апелянт був обізнаний про встановлені щодо нього обмеження, тому керуючи 30 грудня 2021 року транспортним засобом не знав і не міг знати про встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами й відповідно умислу на вчинення правопорушення не мав.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук