Провадження № 3/537/298/2022
Справа № 537/36/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2022 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков Олександр Васильович розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України, -

Встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2021 року, серії ААБ №014430, 26.12.2021 року о 21 год. 17 хв. в місті Кременчук по вул. Занасипський Шлях буд.№7, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 26.12.2021року керував транспортним засобом, дійсно його зупинили працівники поліції.Він пояснив працівникам поліції що є інвалідом 2групи та відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп*яніння.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ч.2 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом частини першої статті 69 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною першою статті 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, як вбачається з протоколу, який підписаний особою відносно якої складений, останнього було повідомлено, що даний протокол буде розглядатися у Крюківському районному суді м. Кременчука.

Відповідно до вимогст. 129 Конституції України,ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про день та час судового засідання.

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області має сторінку на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасник справи може отримати інформацію щодо справи, що розглядається (Веб-адреса: kr.pl.court.gov.ua/sud1615/.).

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2021 року, серії ААБ №014430, 26.12.2021 року о 21 год. 17 хв. в місті Кременчук по вул. Занасипський Шлях буд.№7, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку

водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівниками поліції ОСОБА_1 був доставлений до наркологічного диспансеру. В медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду.

В присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп*яніння.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно був свідком та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп*ягніння.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що дійсно був понятим та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп*ягніння.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер огляду також підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від повного проходження огляду на стан наркотичного сп*ягніння.

Постановою Крюківського районного суду м.Кременчка від 21.10.2021року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що гр-н. ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на стан наркотичного сп*яніння , чим порушив вимоги ч.2 ст.130 КУпАП.

Таким чином, в адміністративній справі маються достатні докази та підстави для її розгляду, оскільки вина гр-на. ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та записами зробленими в ньому.

Отже, оцінюючи наявні письмові докази в їх сукупності, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи подію та характер адмінправопорушення, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, його пояснення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини гр-на. ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті КУпАП за якою він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Обставини які б пом`якшували та обтяжували адміністративну відповідальність правопорушнику судом не встановлені.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_2 виданого УСЗ Автозаводського району м.Кременчука ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, а тому відповідно до ЗУ «Про судовій збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.24, ст.130 ч.2 , 283,294 КУпАП , суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент №- НОМЕР_3 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130ч.2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 34000/тридцять чотири тисячі/гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортним засобом на три роки.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 68000/шістдесят вісім тисяч/грн.00коп.

Від сплати

Копію постанови направити для виконання до Департамента патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Національної поліції України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Крюківського районного суду

м.Кременчука Полтавської області Маханьков О.В.