Провадження № 3/521/189/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2021 року співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААБ № 135023, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, 13.08.2021 року в м. Одесі, по вул. Бреуса, буд. 55, водій ОСОБА_1 , керував т/з Hyundai Sonata, р. н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини водія матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 135023, відеозаписи з місця події, пояснення ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання граничних та розумних строків розгляду справи, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 заперечував своє перебування за кермом транспортного засобу посилаючись на відсутність будь-яких доказів на підтвердження протилежного.

Крім того, як вказує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та пройшов його.

На пропозицію співробітника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і медичному закладі він, також, не відмовлявся, що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписах.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носій, на якому містяться відеозаписи з місця події, а саме: тека з найменуванням «1177», в якій міститься чотирнадцять відеозаписів; тека з найменуванням «1309», в якій міститься два відеозаписи.

Зі змісту досліджуваних відеозаписів, зокрема, 01177@503510, вбачається факт розмови співробітників поліції та ОСОБА_1 , який перебував на водійському сидінні автомобіля з непрацюючим двигуном та вимкненими фарами, який в свою чергу був припаркованим на паркувальній кишені по вул. Бреуса.

Вказане узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 ..

Будь-яких доказів того, що транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції, перебував у русі та за його кермом перебував ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

В подальшому з відеозапису 01177@503510 вбачається як співробітник поліції запідозрив перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та запитав останнього, чи не відмовляється він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у разі необхідності проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

На відеозаписі з найменуванням 01177@503510 теки «1177» зафіксовано як ОСОБА_1 погоджується на обидві пропозиції.

Після зазначених обставин співробітники поліції заявили вимогу пройти поверхневий огляд автомобіля та самого ОСОБА_1 і розпочали огляд.

Зі змісту відеозапису з найменуванням 01177@553510 теки «1177» в часовому проміжку, що відповідає реальному часу з 21:00:20 по 21:00:34 годин, вбачається факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомого приладу «Драгер», виявлено результат тестування - 0,00 проміле.

Після проходження вказаного огляду співробітники поліції продовжили огляд автомобіля та ОСОБА_1 , про що вказують відеозаписи з найменуваннями 01177@003710, 01177@053510.

На відеозаписі з найменуванням 01177@103510, а також в першій половині відеозапису з найменуванням 01177@153510 в часовому проміжку з 21:10:24 по 21:17:53, вбачається спілкування співробітника поліції з ОСОБА_1 , але на них відсутня аудіо-доріжка, що унеможливлює надання оцінки діям співробітників поліції та ОСОБА_1 .

В подальшому, як вбачається зі змісту другої половини відеозапису 01177@153510, а саме з 21:17:54, співробітник поліції промовив: «Так, я понял. Щас я задам вам на українській мові… Від проходження до медзакладу я відмовляюся, я вас правильно зрозумів?» На що останній відповів «Я не вижу в этом смысла».

Тобто, зі змісту досліджуваного, слідує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду та пройшов його, оскільки було зафіксовано результат проходження огляду.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026, від 18.12.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Зі змісту нааведеного вбачається, що огляд на стан сп`яніння з допомого приладу «Драгер» ОСОБА_1 був проведений та був встановленй результат тестування 0,00 проміле, про що вказують надані до суду відеозаписи.

Проте, з невідомих причин, співробітник поліції, який складав протокол, в протоколі цього не вказав.

Також, як вже було зазначено, жодних доказів руху транспортного засобу, за кермом якого б перебував ОСОБА_1 на відеозаписах не зафіксовано.

Крім того, згідно до наданих відеозаписів, транспортний засіб перебував припаркованим на паркувальній кишені.

Інші відеозаписи, які містяться на DVD-носії, жодної інформативності не несуть, оскільки фіксують лише процес складення адміністративних матеріалів співробітниками поліції.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно із ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, співробітниками поліції складення відповідного направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, а також виконання вимог п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, не було здійснено.

Крім того, відповідно до абз. 4 п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395, від 07.11.2015 року, оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, в порушення вказаної норми законодавства, враховуючи вже зазначені вище суддею обставини, доказів того, що співробітниками поліції було роз`яснено права та обов`язки особі, щодо якої складався протокол про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки співробітниками поліції, до суду не було надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона прав і свобод громадян.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст. 247 КУпАП дозволяє зробити висновок, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доказів наявності події та складу правопорушення до суду не надано.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, проаналізувавши надані до суду докази в їх сукупності та, надавши їм оцінку, не вбачається доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ч.1 ст. 130, ст. ст. 1, 7, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.В. Мирончук