Номер провадження: 33/813/488/22
Номер справи місцевого суду: 947/1476/22
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Павлючук Ю.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №012455 від 18.12.2021р., ОСОБА_1 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса, по вул. Ільфа і Петрова, 18а, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів та мови, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Згідно Довідки інформаційного порталу Національної поліції водій ОСОБА_2 протягом року притягувався за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова №457/1391/21 від 09.12.2021р., на водія накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік (а.с. 3).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на три роки. Також стягнуто судовий збір 496,20 гривень (а.с. 10).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 12-26).

Слід зазначити, що на підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:

Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд справ, в тому числі, справ про адміністративні правопорушення продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.

13 квітня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення вданій справі, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, однобічно розглянув справу, без з`ясування всіх фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, що призвело до ухвалення судового рішення із порушенням процесуальних норм.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №012455 від 18.12.2021р., ОСОБА_1 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса, по вул. Ільфа і Петрова, 18а, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів та мови, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

При цьому, в постанові Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року судом зазначено, що ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за те, що він повторно протягом року, а саме 18.12.2021р. о 00.25 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку №88, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився (а.с. 10).

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не відповідає суті правопорушення яка безпосередньо зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №012455 від 18.12.2021р..

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи, відносно якої складено протокол в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

З огляду на це, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не може вийти за межі суті правопорушення вказаного в протоколі.

Таким чином, оскільки постановою Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не відповідає суті правопорушення яка безпосередньо зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №012455 від 18.12.2021р. в якому висунуто обвинувачення, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року та прийняти нову, із дослідженням всіх обставин справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП , встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №012455 від 18.12.2021р., ОСОБА_1 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса, по вул. Ільфа і Петрова, 18а, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів та мови, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився (а.с. 1).

Також встановлено, що згідно постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року справа №457/1391/21, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Апеляційним судом також були досліджені відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, з яких встановлено, що екіпаж патрульної поліції 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса під`їхав до вул. Ільфа і Петрова, 18а, оскільки за викликом на лінію «102» поступило повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, учасником якої був водій транспортного засобу VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 ..

Далі в ході розмови працівники поліції зазначили, що у ОСОБА_1 наявні ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі, на що останній відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (диски а.с. 5).

Зазначені відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції відображають із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , його поведінку та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. Також, підтверджує обставини, викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення.

Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд приходить до висновку, що винна ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме те, що він повторно 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса, по вул. Ільфа і Петрова, 18а, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.5 ПДР відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що в порушення чинного законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не залучили двох свідків, що є обов`язковим, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в разі застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису всієї процедури огляду особи на стан сп`яніння, згідно чинних норм КУпАП поліцейські не зобов`язанні залучати двох свідків. В даному випадку до матеріалів справи долучений повний відеозапис процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, також зафіксовано момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП залучати двох свідків не є обов`язково, та зазначене не свідчить про порушення процедури огляду на стан сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу в медичний заклад з метою виявлення стану сп`яніння, апеляційний суд також відхиляє, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і від проходження огляду в медичному закладі, а тому в працівників поліції були відсутні підстави для написання та долучення до матеріалів справи, направлення для огляду в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги, відносно того, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року в справі №947/1905/22 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, саме за події 18 грудня 2022 року, а тому визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП в даній справі буде порушувати норми ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне і те ж правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року в справі №947/1905/22 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що він повторно протягом року, а саме 18.12.2021р. о 00.25 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку №88, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки Драгер, відповідно до якого в організмі останнього виявлено 1,35 проміле алкоголю (а.с. 16).

Підставою для висунутого обвинувачення в справі №947/1905/22 є протокол адміністративного правопорушення серії ААД №221881 від 18.12.2021р., згідно якого водій ОСОБА_1 18.12.2021р. о 00.25 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку №88, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки Драгер, відповідно до якого в організмі останнього виявлено 1,35 проміле алкоголю.

При цьому, в даній справі ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення згідно протоколу серії ААБ №012455 від 18.12.2021р., відповідно до якого ОСОБА_1 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса, по вул. Ільфа і Петрова, 18а, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів та мови, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Крім того, згідно дослідженого відеозапису із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 18 грудня 2021 року близько 02.30 год. не заперечував факту зупинення його працівниками поліції декілька годин назад, та факту складання адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що 18.12.2021р. о 00.25 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку №88, водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, що в подальшому потягнуло за собою складання протоколу адміністративного правопорушення серії ААД №221881 від 18.12.2021р., через декілька годин, а саме 18 грудня 2021 року о 02.30 год. в м. Одеса, по вул. Ільфа і Петрова, біля будинку 18а, водій ОСОБА_1 потрапив в ДТП, що потягнуло за собою також складання протоколу серії ААБ №012455 від 18.12.2021р..

Тому, в даному випадку апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що порушуються норми ст. 61 Конституції України, оскільки в справі №947/1905/22 та справі №947/1476/22 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП, які були вчиненні в різних місцях та в різний проміжок часу, тобто за різних обставин.

Апеляційний суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 18 грудня 2021 року після того як він був зупинений працівниками поліції о 00.25 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку №88, та після того як в його організмі було зафіксовано 1,35 проміле алкоголю не повинен був керувати транспортним засобом в подальшому.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, вказане правопорушення передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496,20 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький