ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/197/22 Справа № 184/2150/21 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участю в режимі відео конференції:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Шаврової Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 08.10.2021 року о 18 год. 45 хв. по вул. П. Мирного у м. Покров Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «PEUGEOT EXPERT» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Alcotest» №6810 ARBH-0633 під запис бодікамери №132, а також згідно висновку на стан алкогольного сп`яніння №46 під запис бодікамери № 132, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, було складено у його відсутність та копія цього протоколу йому не вручалась та поштою не направлялась, що є порушенням його права на захист.

Крім того вказує, що працівниками поліції було грубо порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що призвело до недійсності його результатів. Так, вказує, що після зупинки транспортного засобу під його керуванням йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився. Після того, як газоаналізатор Драгер показав, що у нього виявлено більше допустимої норми, він побачив, що вказаний технічний засіб було використано з порушенням інструкції з його експлуатації, а саме останнє калібрування було проведено 30 листопада 2020 року, в той час, як калібрування має проводитись один раз на 6 місяців, у зв`язку з чим він не погодився з результатами та виказав вимогу щодо проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Після прибуття до медичного закладу, працівники поліції за відсутності лікаря, який має право на проведення відповідного медичного огляду, домовились з медичною сестрою та остання провела його огляд з застосуванням газоаналізатора «Алконт», результат якого перевищував допустиму норму, після чого його було повідомлено про те, що повторний огляд буде проведено через 20 хвилин. Зі спливом вказаного часу та у зв`язку з тим, що двогодинний строк з моменту зупинки його автомобіля закінчувався, працівники поліції, не дочекавшись лікаря, повторно попросили медичну сестру провести його огляд, що вона зробила та результат показав 0,22% проміле, після чого з`явився лікар, побачив результати його огляду, послухав його та без проведення лабораторних досліджень склав висновок щодо його перебування в стані сп`яніння. З огляду на вказане, вважає, що огляд на стан сп`яніння проведено з грубим порушенням вимог КУпАП та Інструкції, проведений особою, яка не має права на його проведення, що з огляду на положення ч. 5 ст. 266 КУпАП вказує на його недійсність та не може підтверджувати його провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводились до порушення порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та відповідних інструкцій та порядку, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 зроблений на підставі, зокрема акту огляду на стан сп`яніння № 46 від 08.10.2021 року та медичного висновку КП «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області» від 08.10.2021 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги про недопустимість вищевказаних доказів, суд апеляційної інстанції доходить таких висновків.

За змістом положень ч.ч. 1-6 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так матеріали справи підтверджуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та доповнення захисника, що огляд на стан сп`яніння фактично був проведений не лікарем ОСОБА_2 , а не встановленою особою, ймовірно медичною сестрою. При цьому, з відеозапису проведення огляду слідує, що лікар ОСОБА_2 не був присутній під час того, як ОСОБА_1 безпосередньо проходив медичний огляд, а прийшов вже після його проведення із застосуванням газоаналізатора, послухав особу фонендоскопом та склав акт та відповідний висновок.

Вищезазначені обставини, залишились без належної правової оцінки судом першої інстанції, що впливає на допустимість медичного висновку, як доказу у справі.

Крім того, ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим був доставлений до медичного закладу.

Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , працівник поліції зазначає, що стан алкогольного сп`яніння встановлений за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810» ARBH-0633, який використовувався працівниками поліції і з результатами якого не погодився ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що огляд в закладі охорони здоров`я проводився не лікарем, а іншою невідомою особою, на якій підставі ця особа проводила такий огляд в матеріалах справи відомості відсутні, оскільки відповідно до відомостей, які надані із закладу охорони здоров`я на запит суду, до списку осіб, які допущені до роботи з апаратом «АЛКОНТ» відносяться тільки лікарі, зокрема і лікар ОСОБА_2 , який фактично такий огляд не проводив.

Вищезазначені порушення порядку проведення огляду є істотними і тягнуть за собою визнання результатів такого огляду недійсним, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Також апеляційний суд враховує, що водій ОСОБА_1 не був згоден з результатом газоаналізатора «Драгер», у зв`язку з чим був доставлений до закладу охорони здоров`я для перевірки достовірності таких результатів. В той же час, в лікарні наявність або відсутність стану алкогольного сп`яніння також встановлювалось також із застосуванням газоаналізатора.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

В даній справі у ОСОБА_1 не брались зразки біологічного середовища для проведення відповідних лабораторних досліджень, не дивлячись на те, що він заперечував достовірність результатів застосування газоаналізаторів.

Останній результат газоаналізатора, застосованого в закладі охорони здоров`я був 0,227 ‰. Разом з тим, за відсутності проведених лабораторних досліджень та інструкції з експлуатації даного газоаналізатора, апеляційний суд позбавлений можливості дійти однозначного висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вищезазначені обставини, залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до передчасних висновків про наявність доказів керування водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд доходить висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим його апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун