Категорія:ст. 185 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Ковалько О.М., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Чигринюка Ігоря Романовича, особи, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2022 року щодо ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 44-3, 173, 185 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 06.11.2021 року, близько 08 год. 49 хв., у м. Луцьку по вул. Ковельській, 45-а громадянин ОСОБА_1 керував громадським транспортним засобом сполучення «Торчин-Луцьк» д.н.з. НОМЕР_1 без вдягнутого засобу індивідуального захисту (чи респіратора), нецензурно висловлювався в бік працівників поліції, чим тобто, вчинив дрібне хуліганство в присутності громадян та пасажирів даного маршрутного транспорту, своїми діями порушував громадський порядок та спокій громадян, у зв`язку з чим був затриманий на вимогу працівників припинити адміністративне правопорушення не реагував, при цьому у категоричній грубій формі відмовився пред`являти будь-який документ, що посвідчує особу, під час затримання вчиняв супротив, добровільно не залишив маршрутний транспортний засіб для подальшого належного своєчасного та правильного розгляду справи, складання адміністративних матеріалів, тобто адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати як незаконну і необґрунтовану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Судом дана невірна і неповна оцінка доказам у справі, а його висновки не відповідають фактичним обставинам. Вважає, що саме поліцейські порушили вимоги закону, зокрема, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, останні грубо порушили норми ЗУ "Про національну поліцію", перевищили надані службові повноваження, що залишено поза увагою суду.

Окрім того, суд першої інстанції порушив його право на захист, безпідставно відмовивши в задоволенні клопотань про виклик свідків.

За викладених обставин притягнення його до відповідальності є протиправним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею першої інстанції цих вимог закону в повній мірі дотримано не було, внаслідок чого суддя дійшов необрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з ст.173 КУпАП, відповідальність настає у випадку вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченогост. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Однак, належних та допустимих доказів в підтвердження вищезазначених ознак у діях ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі серії ВАБ № 409132 від 06.11.2021 матеріали справи не містять.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 409132 від 06.11.2021 ОСОБА_1 ставиться в провину, що він виражався нецензурною лайкою в бік поліцейського, чим вчинив дрібне хуліганство в присутності громадян, пасажирів маршрутного таксі, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення (вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1 ) не розкрита відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, а саме не розкрито об`єктивної сторони правопорушення щодо порушення громадського спокою чи громадського порядку.

Не підтверджують дані обставини і долучені до матеріалів справи відеозаписи.

Будь-яких інших фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого діяння, передбаченого ст. 173 КУпАП немає.

З матеріалів провадження, зокрема відеозапису подій, наданого як поліцейськими, так і самим ОСОБА_1 вбачається, що дійсно між патрульними поліцейськими та водієм маршрутного таксі ОСОБА_1 виник конфлікт. Причиною конфлікту фактично стало порушення водієм карантинних обмежень, встановлених Кабінетом міністрів України, зокрема його обов`язку на час дії цих обмежень носити захисну маску, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовлену самостійно, під час перебування у громадському транспорті.

З цього ж відеозапису вбачається, що дії ОСОБА_1 у відповідь на пропозицію патрульного надати документи, що посвідчують його особу, вийти з місця водія автобуса для оформлення вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, та застосування ними адміністративного затримання носили не безпричинний хуліганський характер, а були спричинені його особистим обуренням та непокорою вимогам поліцейського, що виключає можливість інкримінування йому передбаченого ст. 173 КУпАП правопорушення.

Таким чином, дії ОСОБА_1 щодо непокори законній вимозі патрульного повністю охоплюються диспозицією правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, додаткової кваліфікації за ст. 173 КУпАП не потребують, у зв`язку з чим провадження у справі за ст. 173 КУпАП слід закрити.

У той же час, факт злісної непокори ОСОБА_1 працівникам поліції підтверджено належними та допустимими доказами, а його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, судом встановлена повністю. У зв`язку з чим, останній обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення.

Встановлені апеляційним судом обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення.

Водночас як вбачається з матеріалів провадження, до Луцького міськрайонного суду Волинської області УПП у Волинській області на розгляд скеровано два протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , це: протокол серії ВАБ №409133, протокол серії ВАБ №409132 від 06.11.2021, за ст. 185 та ст. 173 КУпАП, що узгоджується з вимогами ст. 221 КУпАП.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови патрульного поліцейського Ліпчука Д.О. серії ГАА №235102 від 06.11.2021.

Суд, вказавши у мотивувальній резолютивній частині частині постанови про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні, в числі іншого, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, допустився невідповідності своїх висновків фактичним обставинам справи, та порушення принципу заборони подвійного притягнення до відповідальності за одне і теж саме правопорушення, встановленого ст. 61 Конституції України.

За таких обставин, вказівка суду про визнання ОСОБА_1 винним за ст. 44-3 КУпАП та притягнення його до відповідальності за вказане правопорушення підлягає виключенню з мотивувальної та резолютивної частини постанови.

Апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, оскаржена постанова скасуванню у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, із закриттям провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП скасувати, та в цій частині прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови посилання суду на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

В іншій частині постанову суду щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук