21.02.2022
Справа № 720/245/22
Провадження № 3/720/194/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем в КП «Чернівці водоканал», за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 03 лютого 2021 року о 20 годині 00 хвилин в с. Бояни Чернівецького району Чернівецької області, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 03 лютого 2021 року його дійсно зупинили працівники поліції, які в подальшому його затримали через конфліктну ситуацію. Пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки йому не пропонували, а надали таку змогу аж у відділенні поліції після затримання. Однак, оскільки він вказаного дня алкогольні напої у вигляді 2 пляшок пива вжив аж у ранці, а тестування на стан сп`яніння проходив у вечорі о 21 годині, з результатами проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких прилад драгер показав позитивний результат, він не погодився, у зв`язку зі чим не підписав результат аналізу. Після проходження ним тесту на стан сп`яніння, працівники поліції одразу склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та всупереч його вимозі не відвезли для медичного огляду до закладу охорони здоров`я.

Захисник Вівчар А.Г. висловив думку щодо закриття провадження у справі, оскільки працівниками поліції був порушений порядок проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 098627 від 03 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він керував автомобілем в стані сп`яніння.

До протоколу додано не підписану ОСОБА_1 роздруківку приладу алкотестера «Драгер AREM-0049» від 03 лютого 2022 року щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, з якої вбачається, що використаний технічний засіб показав наявність етилового спирту у видихуваному ОСОБА_1 повітрі в кількості 1.02 проміле, а також фрагментальний відеозапис події зупинки автомобіля й затримання ОСОБА_1 та проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестер «Драгер AREM-0049» в приміщенні Новоселицького відділення поліції.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Викладені у протоколі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, а пояснення (алібі) особи, яка притягується до відповідальності мають бути спростовані матеріалами справи.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 (надалі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі Порядком).

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 роз.1 Інструкції, п.п.6,8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналогічне передбачено п.п. 7, 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З переглянутого в суді відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що відео-фіксація яка мала місце 03 лютого 2022 року є неповною та не відображає всіх деталей події, що унеможливлює в повній мірі надати оцінку діям працівників поліції щодо дотримання ними вимог ст. 266 КУпАП під час проходження процедури тестування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ..

В той же час, з переглянутого в суді відео-фіксації події слідує, що пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували, а провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомоги приладу алкотестер «Драгер AREM-0049» після його затримання в приміщенні Новоселицького відділення поліції.

Після проходження тесту на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не озвучив його згоду із результатами огляду. В той же час, працівники поліції не запитавши чи згоден він із результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу алкотестер «Драгер AREM-0049», не роз`яснили йому право проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, а одразу почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого відео-фіксація була припинена.

Тим самим, відео-фіксація є фрагментальною та такою, що не підтверджує всіх обставин справи, в тому числі закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснення від ОСОБА_1 , ознайомлення його із результатами аналізу, отримання він нього згоди або незгоди із результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного працівниками поліції, у зв`язку із чим впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення та не спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що останній із результатами приладу «Драгер» не погодився, про що заявив працівникам поліції під час ознайомлення із протоколом та відмовився від підпису у результатах аналізу, а тому даний відеозапис сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зауважити, що незгода водія із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, оскільки наслідок такої незгоди лише зобов`язує поліцейського до процесуальних дій, визначених законом (ч. 3 ст. 266 КУпАП), які у даному випадку не були поліцейським вчинені, оскільки працівник поліції не провів огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в послідуючому ОСОБА_1 при незгоді із результатами огляду не був направлений поліцейськими для проведення медичного огляду на стан сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до медичного закладу.

Викладене є порушенням встановленої законом (ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 роз.1 Інструкції, п. 6,8 Порядку) процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч. 5 ст. 266 КУпАП), а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії.

На думку суду недотримання поліцейським положень ст. 266 КУпАП та вищенаведених підзаконних нормативних актів, які регламентують порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, викликає сумнів у справжності обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання процедури огляду на стан сп`яніння недійсним, як прямо передбачено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

За вказаних обставин, суд не може взяти даний протокол та додані до нього докази за основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Оскільки наявність чи відсутність стану сп`яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння визнаний недійсним, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 не був відсторонений поліцейським від керування транспортним засобом, який йому був повернутий, що свідчить про те, що підозра поліцейського у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння була необґрунтованою.

За наведених обставин, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані роздруківка приладу алкотестера «Драгер» щодо результатів огляду на стан сп`яніння від 03 лютого 2022 року, тим більше й епізодичний відеозапис, зважаючи на вказані порушення, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, передбачено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, із урахуванням порушень при проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаю, що викладені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 266, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.