Справа № 141/955/21
Провадження №3/141/11/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року смт. Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності протягом року за вчинення правопорушень передбачених ст. 173-2 КУпАП відсутні, -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 20.12.2021 року серії ВАБ № 444784, 20.12.2021 року близько 14 год 00 хв в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 19.12.2021 року у вечірню пору доби ОСОБА_2 прийшла додому та від неї був сильний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, внаслідок чого ОСОБА_1 вирішив переночувати у своєї матері, яка проживає в цьому ж селі. 20.12.2021 року ОСОБА_1 повернувся від своєї матері додому, після чого, ОСОБА_2 почала виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 . З її поведінки стало зрозуміло, що вона була в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Столярчук Вадим Миколайович в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а самі матеріали не містять належних доказів вини ОСОБА_1 . При цьому, вказав, що ОСОБА_1 перебуває у конфліктних відносинах з ОСОБА_2 . З огляду на вказане, просив провадження у даній справі закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Столярчука В.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто психологічним насильством визнаються тільки дії або бездіяльність, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 444784 від 20.12.2021 року; рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції В.Гедз від 20.12.2021 року; електронний рапорт ЄО № 9094 від 20.12.2021 року; заяву ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20.12.2021 року; терміновий заборонний припис стосовно кривдника; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.12.2021 року, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, завдана умисним вчиненням будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 444784 від 20.12.2021 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, а саме вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, виражався в її сторону нецензурною лайкою. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що такі дії ОСОБА_1 викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб та/або спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено всі елементи об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП України, а це унеможливлює використання протоколу про адміністративне правопорушення як доказу в справі відповідно до статті 256 КпАП України.

Також, слід зауважити, що особою, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи надано рапорт про виклик поліції, заяву ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника, а також форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Такі матеріали, на думку суду, не є достатніми для того, аби суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 27.01.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винною, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 173-2, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя С.В. Климчук