Справа №468/1691/21-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., за участю секретаря Каленіченка В.А., прокурора Єгорова І.М., розглянувши матеріали справи відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження №42-ро від 15.03.2017 року Баштанської міської ради ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста відділу з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища Баштанської міської ради Миколаївської області.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як посадова особа місцевого самоврядування, є суб`єктом декларування.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 всупереч положенням ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2020 рік, лише 20.06.2021 року при строку її подання до 01.04.2021 року.

До суду надійшли заперечення ОСОБА_1 відповідно до яких, він не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, тому що ним було подано декларацію «типу після звільнення» за 2020 рік у визначений законом строк, а саме 23.07.2020 року, але при оформлені вказаної декларації була допущена технічна помилка у вказівці на період, за який така декларація подана, а саме замість «2020» зазначений «2019». Тому після виправлення, в реєстрі містяться дві ідентичні декларації типу після звільнення подані 23.07.2020 року та 20.06.2021 року. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що був звільнений з посади 05.07.2020 року і одразу цього місяця подав декларацію після звільнення. У подальшому йому телефонували з попереднього місця роботи з приводу неподання декларації, проте він був переконаний, що декларацію подав вчасно. Після отримання чергового листа він зателефонував до представника НАЗК та отримав роз`яснення про те, що ним було помилкового вказано період декларування в декларації як «2019 рік» замість «2020 рік», у подальшому вказаний недолік ним було виправлено.

При розгляді справи в суді прокурор зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останнім було несвоєчасно подано декларацію після звільнення за 2020 рік без поважних причин. У зв`язку з цим, з врахуванням обставин правопорушення та особи ОСОБА_1 прокурор просив призначити штраф в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи (рапорти від 12.11.2021 року, 06.12.2021 року; скрін-шот подачі декларації суб`єкта декларування від 03.11.2021 року; скрін-шот витягу АЦСК «ПриватБанк» щодо отримання ЕЦП; копія відповіді Баштанської міської ради з додатками від 09.11.2021 року; повідомлення від 15.04.2021 року; копії інформації про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період 01.01.2021-20.06.2021 року; скрін-шот сторінки декларацій ОСОБА_1 ; копію електронного повідомлення про подання декларації від 23.07.2020 року; копію декларації від 31.03.2020 року; копію декларації від 23.07.2020 року; копію декларації від 20.06.2021 року; копію трудової книжки ОСОБА_1 ) суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу, діяльність зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був подати електрону декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до 01.04.2021 року.

Із скрін-шоту результатів пошуку документів на веб-сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення за 2020 рік 20.06.2021 року.

При цьому надані ОСОБА_1 пояснення стосуються поданої ним декларації перед звільненням, обов`язок подання якої передбачений абз. 1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яка подається на час припинення відповідної діяльності за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (тобто в даному випадку така декларація має бути подана ОСОБА_1 в 2020 році за період з 01.01.2020 року по 05.07.2020 року (по час припинення ним повноважень).

Натомість надані суду матеріали свідчать про невчасне подання ОСОБА_1 саме декларації після звільнення, обов`язок подання якої передбачений абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яка подається наступного після звільнення року за минулий рік (тобто в даному випадку така декларація мала бути подана ОСОБА_1 в 2021 році до 31.03.2021 року включно за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року).

Отже з описаного вище слідує, що ОСОБА_1 безпідставно ототожнив різні типи декларацій (перед звільненням та після звільнення), які мають різні строки подання та охоплюють різні періоди, внаслідок чого несвоєчасно подав передбачену абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» декларацію після звільнення.

При цьому досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать про відсутність поважних причин несвоєчасного подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для подання як посадова особа місцевого самоврядування декларації після звільнення за 2020 рік.

Таким чином, аналіз досліджених доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, оскільки він, будучи посадовою особою місцевого самоврядування та належачи до суб`єктів декларування, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2020 рік.

При цьому вчинене ОСОБА_1 правопорушення є триваючим та було закінчене 20.06.2021 року в день подання ним декларації після звільнення за 2020 рік, а відомості про це відповідний підрозділ Національної поліції, який уповноважений складати протоколи за таке правопорушення отримав лише 17.09.2021 року, натомість відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, що вказує на те, що з дня вчинення ОСОБА_1 інкримінованого порушення не спливли строки накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , який вперше притягається до адміністративної відповідальності, обставини вчинення правопорушення, а також враховуючи позицію прокурора про можливість призначення йому адміністративного стягнення в мінімальному розмірі згідно з санкцією статті 172-6 ч. 1 КУпАП - вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, що передбачає відповідальність за дане порушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, керуючись ст.ст. 252,280,283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

суддя