Справа №: 671/1956/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, з середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом ФГ Скорпіон, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

10 листопада 2021 року о 09 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота), в с. Писарівка по вул. Першотравневій, керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 . та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненому не визнав. Пояснив, що у зв`язку з тим, що напередодні ввечері він вживав алкогольні напої, за кермом належного йому автомобіля був його батько. Вказав, що поліцейські йому не пропонували пройти огляд на стан сп`янніння на місці зупинки та в медичному закладі, лише сказали, щоб він під відеозапис оголосив, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, що він і зробив. При цьому, поліцейські пояснили, що за відмову від огляду йому нічого не буде.

Захисник Фіщук В.М. просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що матеріали про адміністративне правопорушення складені з порушенням вимог законодавства без здійснення безперервної відеозйомки. Вказує, що відеозапис є неналежним та недопустим доказом, оскільки проставлений на ньому час не співпадає із даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши поясненння учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 163486 від 10.11.2021 року та відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на оптичні диски (а.с. 4, 32).

Як вбачається із дослідженого відеозапису ОСОБА_1 усно пояснив працівникам поліції, що в напередодні вночі о 23 годині він вживав алкогольні напої, а в протоколі власноручно написав пояснення, в яких зазначив, що керував автомобілем та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовляється.

При цьому ОСОБА_1 не повідомляв про те, що транспортним засобом керувала інша особа.

Судом не встановлено обставин застосування працівниками поліції до ОСОБА_1 будь-якого примусу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та написання ним письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, а після складання протоколу вголос зачитав зміст протоколу, де йому як водієві ставилося в вину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, та роз`яснено, що розгляд справи відбудеться в суді.

Також на відеозаписі зафіксовано повідомлення поліцейського щодо заборони керування транспортним засобом та про дозвіл подальшого руху автомобіля під керуванням іншої особи.

Тобто, водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що також підтверджується власноручно написаною розпискою наступного змісту: Про заборону подальшого керування транспортним засобом попереджений (а.с.1).

Пояснення ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та дозволено продовжити рух, спростовуються даними, що містяться на відеозаписі, та свідчать про порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вирішуючи дану справу, суд приймає до уваги, що за змістом положень Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), огляду, на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, згідно п. 3 Розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за своїм змістом відповідають ознакам, визначеним п. 3 Розділу І Інструкції, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була висунута ОСОБА_1 на законних підставах, оскільки поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, згідно з п. 3 Розділу І Інструкції.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Твердження захисника про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом у справі, суд до уваги не приймає, оскільки даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, він не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

На відеозаписі відображенні обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, зокрема, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора на місці зупинки та в медичному закладі.

Підстав для визнання даних відеозаписів недопустимим доказом немає, оскільки вони отримані поліцейським відповідно до вимог Закону України Про Національну поліцію та узгоджуються даними протоколу.

Щодо розбіжностей на відеофайлах в годинах зйомки, то це може бути технічною особливістю приладу, проте вони не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Суд враховує, що особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право їздити на автомобілях, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Показання свідка ОСОБА_2 про те, що він був за кермом автомобіля, а також те, що він не чув від ОСОБА_1 запаху алкоголю з рота, суд до уваги не приймає, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не узгоджуються з іншими доказами у справі. В тому числі, суд враховує, що свідок є батьком ОСОБА_1 та перебуває з ним в близьких родинних відносинах.

Враховуючи норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності.

На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 30, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: