Справа 688/196/22
№ 3/688/113/22
Постанова

Іменем України

21 лютого 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , директора ПП «МВМ-13»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №4/10/22-01-07-14 від 04 січня 2022 року, під час проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «МВМ-13», що розташоване за адресою: вул. Білокриницька, 4, с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_1 , будучи директором ПП «МВМ-13», вчинив правопорушення ведення податкового обліку, а саме в порушення: 1) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу, п. 2.1, п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, п. 2 ст. 3, п. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за №85/4306, п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, пп. 3, 6 п. 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіну від 07.02.2013 року №73, зареєстрований в Мінюсті 28.02.2013 року №336/22868, п. 6, 7, 11, 12 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягав перерахуванню до бюджету в сумі 1037188 грн., в тому числі за три квартали 2019 року в сумі 564494 грн., за 2019 рік в сумі 967680 грн., за 2020 рік в сумі 5930 грн., за три квартали 2021 року в сумі 63578 грн.; 2) п. 44.1 ст. 44, п. «а» 192.1 ст. 192, п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 624135 грн. в тому числі в розрізі звітних податкових періодів за липень 2019 року на суму 74146 грн., серпень 2019 року на суму 193125 грн., вересень 2019 року на суму 60044 грн., жовтень 2019 року на суму 6445 грн., листопад 2019 року в сумі 165320 грн., грудень 2019 року в сумі 83600 грн., липень 2020 року на суму 18697 грн., серпень 2020 року на суму 20058 грн., вересень 2020 року на суму 2700 грн.; 3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платником несвоєчасно зареєстровано в ЄРПН податкова накладна; 4) п.п. 266.2.1. п. 266.2., п.п. 266.3.3. п.266.3, п.п.266.5.1. п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 146218,88 грн., в тому числі за друге півріччя 2019 року в сумі 24562,23 грн. (ІІІ квартал 2019 року 6955,14 грн., ІV квартал 2019 року 17606,35 грн.), за 2020 рік в сумі 75310,02 грн. (І квартал 2020 року 18827,51 грн., ІІ квартал 2020 року 18827,51 грн., ІІІ квартал 2020 року 18827,51 грн., ІV квартал 2020 року 18827,49 грн.), за три квартали 2021 рік в сумі 46346,63 грн. (І квартал 2021 року 15448,88 грн., ІІ квартал 2021 року 15448,88 грн., ІІІ квартал 2021 року 15448,87 грн.); 5) п. 46.1 ст. 46, п. 49.1 ст. 49, п абз. 2 п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України в результаті чого не подано податкову декларацію податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2019 рік, за новостворений (нововведений) об`єкт нежитлової нерухомості в 2019 році, 2020 рік та 2021 рік; 6) пп. 240.1.1 п. 240.1 ст. 240, п.п 242.1.1 п. 242.1 ст. 242 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання з екологічного податку на суму 10729,74 грн., в тому числі за 3 квартал 2019 року в сумі 4155,96 грн., за 4 квартал 2019 року в сумі 6573,78 грн., з них двоокис вуглецю 4757,04 грн. (в тому числі за 3 квартал 2019 року в сумі 1842,55 грн., за 4 квартал 2019 року в сумі 2914,49 грн.); 7) п. 250.2 .ст. 250 Податкового кодексу України в результаті чого не подано податкові декларації з екологічного податку за 3 квартал 2019 року та 4 квартал 2019 року та несвоєчасно подано податкову декларацію з екологічного податку за 3 квартал 2021 року; 8) ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» за рахунок проведення операцій по зберіганню пального при відсутності ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки; 9) п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України та п. 8.4 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 (із змінами, які набрали чинності з 27.07.2020 року) ПП «МВМ-13» не подано до контролюючого органу Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, про первинне надання інформації про об`єкти оподаткування, які зазначені вище; 10) п. 57.1. ст. 57, пп. 168.1.2., 168.1.4 ст. 168, пп. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ПП «МВМ-13» не сплачено до бюджету до або під час виплати доходу податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати працівників в сумі 419932,54 грн. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Захисник Васильченко В.О. подав до суду заяву про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченорго ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, посилаючись на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного належного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а акт перевірки є висновком, а не доказом; ні в протоколі, ні в акті не зазначено, які саме дії директора складають зміст об`єктивної сторони, в чому його вина; особою яка склала протокол не встановлено і не відображено ні об`єктивної, ні суб`єктивної сторони правопорушення. Розгляд справи просив провести без його участі та участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП: адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на підставі Акта про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «МВМ-13» №8/22-01-07-14/14149378 від 04.01.2022 року (далі акт перевірки) на директора ПП «МВМ-13» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №4/10/22-01-07-14 від 04.01.2022 року за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , як директор ПП «МВМ-13», вчинив правопорушення ведення податкового обліку. В той же час, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ним дій (бездіяльності), які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, яка форма його вини щодо таких дій (бездіяльності). Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

Формулювання обвинувачення в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність по порушенню порядку ведення податкового обліку вчинив ОСОБА_1 , як посадова особа, це позбавляє його можливості ефективно захищатися від обвинувачення робить неможливим об`єктивний розгляд справи та перевірку судом наявності чи відсутності в його діях складу правопорушення.

В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Більше того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише ксерокопії з 1 по 54 аркуш та з 93 по 95 аркуш акту перевірки, що не є належним доказом наявності факту порушення порядку ведення податкового обліку. Будь-які інші докази до протоколу не долучені.

Також в матеріалах справи відсутні докази, що саме на ОСОБА_1 покладено посадові обов`язки зі здійснення податкового обліку.

Крім того, із системного аналізу норм КУпАП вбачається, що процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються уповноваженим на складання протоколу суб`єктом на момент його складання. Відповідно до матеріалів справи, при складанні протоколу вказані вимоги закону не були виконані.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що він складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у ньому в порушення вимог ст. 256 КУпАП, відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, та про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, й надано можливість останньому надавати пояснення. Також відсутній його підпис і в Акті планової виїзної перевірки №8/22-01-07-14/14149378 від 04.01.2022 року.

Крім того, відсутні відомості належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути до органу ДПС для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а в акті № 2/22-01-07-17/14149378 від 04.01.2022 року, доданому до матеріалів справи, зазначено, що 04.01.2022 року о 16 год. 40 хв. під час виходу на податкову адресу реєстрації ПП «МВМ-13» для вручення акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «МВМ-13»» №8/22-01-07-14/14149378 від 04.01.2022 року та вручення протоколу про адміністративне правопорушення, директора ПП «МВМ-13» ОСОБА_1 за адресою реєстрації підприємства не було, що унеможливлює здійснення вручення вказаних документів. Також додано до протоколу опис документів, що направлено ПП «МВМ-13», а саме Акту планової перевірки, додатків до акту та протоколу про адмінправопорушення, проте не додано доказів їх отримання та ким саме.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків та вказували б на наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище та з урахуванням того, що викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення не конкретизовано, у ньому не зазначено які саме діяння, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП були вчинені ОСОБА_1 , як директором ПП «МВМ-13», в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження його винуватості, яка не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 163-1, 247, 251, 252, 280, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.В. Козачук