єдиний унікальний номер справи 546/1230/21
номер провадження 3/546/28/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Артемівка, Чутівського району, Полтавської області, громадянина України, не працюючого, з повною вищою освітою, РНОКПП судом не встановлено, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

в с т а н о в и в :

13.12.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №141749 від 13.12.2021, ОСОБА_1 06.12.2021 близько 23:00 год. вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, фізичною розправою не погрожував, в наслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 18.04.2022 ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 та свідки: не з`явилися.

18.04.2022 особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Окрім цього захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Маслюком В.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений із істотними порушеннями, зокрема в ньому не зазначені свідки, їхні пояснення відсутні. При цьому, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції додано лише письмові пояснення, які не можуть бути належними та допустимими доказами, без подальшого допиту даних осіб у судовому засіданні. Окрім цього, звертає увагу, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 06.12.2021, тому станом на дату розгляду справи сплив строк, передбачений ст.38 КУпАП. Розгляд даної справи просить проводити за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. 08.02.2022 подала до суду клопотання у якому зазначила, що претензій до ОСОБА_1 вона не має.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на виклики суду жодного разу не з`явилися, причини своєї неявки суду не пояснили.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належить до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, позиції учасників справи, викладених у клопотаннях, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 14 частини 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд дослідив письмові докази наявні в матеріалах справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №141749 від 13.12.2021 (а.с.2); заяву ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності (а.с.3); письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.4); письмові пояснення свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (а.с.5-7); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.8); фототаблиці (а.с.9-10); заяву ОСОБА_2 (а.с.20); клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Маслюка В.В. (а.с.46-49); заяву ОСОБА_1 про закриття провадження (а.с.50), прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У даному випадку посадовою особою, яка склала адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підтвердження вини останнього додано лише письмові пояснення потерпілої та свідків.

Відповідно до ч.2 ст.272 КУпАП, на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

У судові засіданні потерпіла та свідки не з`являються, хоча повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, що підтверджується відповідними розписками про отримання ними судових повісток.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17, пояснення свідків є неналежними доказами у справі, якщо вони в судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Враховуючи те, що потерпіла та свідки у судові засідання не з`явилися, причин поважності неможливості з`явитися на виклик суду не повідомили, суд не може вважати належними та допустимими доказами письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які наявні у матеріалах справи.

Хоча відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення і визначений як доказ, однак він не може бути єдиним доказом вини особи, адже це суперечило б загальним правовим принципам правосуддя, верховенству права та практиці Європейського суду з прав людини. Протокол про адміністративне правопорушення є лише формою фіксації певних подій та встановленим переліком доказів, які додають до нього на підтвердження вини особи.

Окрім цього, суд критично оцінює поведінку потерпілої, яка виражається у неявці у судові засідання без поважних причин, що свідчить про незацікавленість особи у результаті розгляду даної справи.

Враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко