Справа № 577/4600/21
Провадження № 3/577/4/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2022 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суду Сумської області в складі:

головуючого-судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

адвоката Сергієнка О.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця АДРЕСА_1 ,

непрацюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2021 року о 01:20 год в м. Конотоп по вул. Клубна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду пояснив, що того дня в кума було весілля, за кермом автомобіля їхала його дружина, яка нещодавно отримала посвідчення водія. Оскільки в неї були складнощі в тому щоб припаркувати авто і не зачепити паркан, він сів за кермо і припаркував автомобіль. Вважає, що в цій ситуації він не є водієм.

Свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 пояснила, що в ту ніч вона перебувала за кермом автомобіля. Оскільки вона погано водить авто, чоловік припарку вав автомобіль. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікарні.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що був запрошений в якості свідка при складенні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 . У його присутності ОСОБА_1 пропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Не пам`ятає, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікарні.

Адвокат Сергієнко О.Ю. висловив думку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Не заперечував проти завершення розгляду справи 24.02.2022 року за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України,ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП вказано керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно цієї процедури огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським: 1) на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

За змістом ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що в справі достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 178097 від 19.09.2021 року з якого вбачається, що 19 вересня 2021 року о 01:20 год в м. Конотоп по вул. Клубна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с. 1).

- направленням на медичний огляд на стан сп`яніння до лікаря-нарколога наркологічного кабінету поліклініки для обслуговування дорослого населення КНПКМР «Конотопська ЦРЛ ім. Ак. М. Давидова» на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 2)

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3).

- відеозаписом від 19.09.2021 року, на якому на відеофайлі VID-20210922-WA0010 безперервно зафіксовано рух автомобіля AUDI н/з НОМЕР_1 , зупинку цього транспортного засобу, після якої ОСОБА_1 виходить з автомобіля зі сторони місця водія, а його дружина ОСОБА_2 виходить з автомобіля із переднього пасажирського сидіння. Також зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 , у присутності свідків, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні (а.с.8).

Відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови № 14 Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа т/з, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала т/з. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія. Водій повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку. Водію т/з необхідно уникати будь-яких дій, не пов`язаних з водінням.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу та задоволенню не підлягають, оскільки останній як зафіксовано відеозаписом ОСОБА_1 знаходився у транспортному засобі під час його руху на місці водія

Пояснення свідка ОСОБА_3 в частині того, що ОСОБА_1 не пропонували огляд в лікарні спростовуються дослідженим судом відеозаписом, долученим до справи. Зокрема, переглядом відеофайлу 0000000__0063, у присутності свідка ОСОБА_6 , зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду як на місці, так і в лікарні (01:33:01).

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що у його присутності 19.09.2021 року о 01: 30 год працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що він відмовився (а.с.6).

Суд вживав заходів для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_5 , однак за повідомленням Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 04.02.2022 року, працівники поліції неодноразово намагалися йому вручити повістку, але ОСОБА_5 за місцем проживання був відсутній, зі слів сусідів перебуває на заробітках у м. Києві.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідка ОСОБА_5 на предмет їх достовірності і допустимості, суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами у справі. Вказана правова позиція не суперечить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom, заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п. п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідка не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю доведена та своїми діями він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння.

Суд також враховує і рішення від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Н. В. Потій