Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 1 ст. 44-3 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 454 гривні.

Відповідно до постанови, 07.12.2021 о 07 год. 29 хв. в м. Житомир, проспект Незалежності, 65, водій ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення на т/з «І-VАN» д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом №26 «Богунія-М`ясокомбінат», перевозивши пасажирів в кількості 27 осіб замість 22 дозволених технічною характеристикою даного транспортного засобу, чим порушив п.2. п.п.10 постанови КМУ №1236 зі змінами 22.03.2021 року.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що ним з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду, оскільки до суду його не викликали, постанову від 20.12.2021 року ним була отримано лише 29.12.2021 року.

Зазначає, що під час розгляду справи судом не з`ясовано, яке ж правопорушення він вчинив.

Зокрема, у протоколі №141003 інспектор поліції зазначив, що він порушив вимоги п.2.п.п.10 постанови КМУ №1236 зі змінами від 22.03.2021 року.

Натомість, у мотивувальній частині постанови від 20.12.2021 року зазначено, що він порушив п.п.2 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236, яка містить заборону перебування на вулицях без документів.

Вказує, що у постанові суду зазначено, що 07.12.2021 року він перевозив в салоні маршрутки зайвих пасажирів, а саме, було зайнято 27 місць замість 22. Однак, суд не вказав яким нормативним актом заборонено у транспортному засобі «І-VАN», технічною характеристикою якого визначено пасажиромісткість 43 особи, сидячих місць 23-26, решта стоячі, перевозити не більше 22 пасажирів.

Крім цього, вказує, що він працював водієм автобусу, був найманим робітником, який зобов`язаний виконувати свої обов`язки водія, і у випадку не здійснення перевезення за маршрутом пасажирів, які знаходяться в автобусі, це може бути визначено як порушення трудової дисципліни, внаслідок чого до нього можуть бути застосовані штрафні санкції, аж до звільнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 , в суді присутній не був, копію постанови суду отримав 29.12.2021 р., подав апеляційну скаргу 11.01.2022 р., а тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, оскільки, як вбачається з матеріалів справи викликав ОСОБА_1 до суду на 29 грудня 2021 року, однак справу розглянув раніше - 20 грудня 2021 року (а.с.8).

Це, в свою чергу, є істотним порушенням права на захист, оскільки позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення зроблені без дотримання суддею при розгляді даної справи вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, що є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Так, з 12 березня 2020 року до 30 червня 2021 року на усій території України встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2"(із змінами), від 20 травня 2020 року № 392;Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", від 22 липня 2020 року № 641; Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова) залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється «зелений», «жовтий», «помаранчевий» або «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

За змістом статті 44-3 КУпАП передбачається відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Зокрема, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та в постанові суду зазначено про порушення ОСОБА_1 п.2 п.п.10 постанови КМУ № 1236 зі змінами від 22.03.2021 року.

Апеляційний суд вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що на час вчинення дій, які інкримінуються ОСОБА_1 , а саме станом на 07.12.2021 року, діяла редакція постанови КМУ № 1236 зі змінами від 02.12.2021 року, яка не передбачала п. 2 п.п.10;

Таким чином, в своїй постанові суд послався на неіснуючу норму законодавства, хоча зазначення конкретних спеціальних норм до яких відсилає ст. 44-3 КУпАП є обов`язковим.

Разом з тим, згідно з Постановою КМУ № 1240 від 24.11.2021, ПКМУ № 1236 було доповнена підпунктом 8 пункту 2-2, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж сукупна кількість місць для сидіння та 50 відсотків місць для стояння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №141003 зазначено, що 07.12.2021 о 07 год. 29 хв. в м. Житомир, проспект Незалженості, 65, водій ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення на т/з «І-VАN» д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом №26 «Богунія- М`ясокомбінат», перевозивши пасажирів в кількості 27 осіб, замість 22 дозволених технічною характеристикою даного транспортного засобу, чим порушив п.2. п.п.10 постанови КМУ №1236 зі змінами 22.03.2021 року.

До протоколу долучено рапорт працівника поліції та відеозапис з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського.

Однак, до матеріалів справи не долучено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , реєстраційних документів на цей транспортний засіб, протоколу огляду транспортного засобу в якому зафіксовано кількість сидячих місць, на підставі чого можна було б зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів.

Разом з тим, як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу наданого ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , інтернет сторінки виробника транспортного засобу (https://vse-o-zaz.at.ua/load/37-1-0-37), та інших підприємств, які реалізують транспортний засіб «І-VАN», технічні характеристики транспортного засобу «І-VАN», модель А07А1-30 передбачають пасажиромісткість салону 39 пасажирів, з яких 26 сидячих місць, відповідно дозволена кількість пасажирів становить 26 сидячих місць та 6 на стоячих місцях (50%).

За таких обставин висновки суду про порушення ОСОБА_1 п.2 п.п.10 постанови КМУ № 1236 зі змінами від 22.03.2021 року є необґрунтованими та хибними, як і висновки суду про те, що ОСОБА_1 перевозив більшу ніж дозволену Постановою КМУ № 1236 технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на такий транспортний засіб кількість пасажирів.

Встановлена працівниками поліції кількість пасажирів, яку перевозив ОСОБА_1 - 27 пасажирів, відповідала вимогам КМУ № 1236, в чинній редакції станом на 07.12.2021 р. та реєстраційним документам і технічним характеристикам транспортного засобу приміського автобусу «І-VАN», модель А07А1-30 дозволена кількість пасажирів, якого згідно до підпункту 8 пункту 2-2 ПКМУ № 1236 могла складати не більше сукупної кількості місць для сидіння та 50 відсотків місць для стояння, що є значно більшим ніж було в автобусі.

З врахуванням наведеного, постанова судді про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не може вважатися законною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутня подія та склад даного правопорушення, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук