ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/355/22

Провадження № 33/4820/176/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юринці Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 19 січня 2022 року о 22 год. 35 хв. по вул.Драй-Хмари,17 у м.Кам`янець-Подільському, в дворі будинку, керував транспортним засобом Merserdes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6810, або в медичному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що постанова суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки під час його складання працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо його складання.

Стверджує, що він не керував транспортним засобом, а на момент приїзду поліцейських автомобіль перебував у нерухомому стані. Залишивши автомобіль у дворі будинку за адресою вул.Драй-Хмари,17 у м.Кам`янець-Подільський він відлучився по особистих справах, де вживав спиртні напої. У зв`язку з ожеледицею автомобіль скотився та пошкодив паркан внаслідок чого були викликані працівники патрульної поліції. Встановивши належність йому автомобіля та почувши від нього запах алкоголю поліцейські не з`ясовували чи був він за кермом автомобіля, а відразу запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння. Від проходження такого огляду він відмовився, оскільки впевнений, що не повинен проходити такий огляд так як не був за кермом автомобіля.

Зазначає, що свідки та докази керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння відсутні. Разом з тим, йому не чітко було роз`яснено його права та не надано можливості зв`язатися із захисником. Він підписав чистий бланк протоколу про адміністративне правопорушення, а з його змістом ознайомився лише під час розгляду справи в суді, оскільки на місці події протокол не складався. Крім того у протоколі відсутня інформація про прилад за допомогою якого мав визначатися стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що відеозапис події не є допустимим доказом, оскільки не є безперервним, а також на ньому не зафіксовано, що він керував транспортним засобом.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. Зокрема, відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №166243 від 19 січня 2022 року з якого вбачається, що того ж дня, о 22 год. 35 хв. по вул.Драй-Хмари,17 у м.Кам`янець-Подільському в дворі будинку керував транспортним засобом Merserdes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на ста сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6810, або в медичному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем Merserdes-Benz Vito 19 січня 2022 року о 22 год. 35 хв. в дворі будинку по вул.Драй-Хмари,17 у м.Кам`янець-Подільському, а саме водій пошкодивши автомобілем паркан, хотів здати назад, але не зміг, після чого було викликано працівників поліції,

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеоматеріалами, наданими працівниками поліції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що працівники поліції пропонували неодноразово пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, проте останній від проходження такого огляду відмовився, продовжував стверджувати, що він не керував транспортним засобом.

Така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду, що і стало підставою для складання протоколу.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на момент означеної події він автомобілем не керував, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу суду.

Судом першої інстанції ретельно перевірялись доводи ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував. Суд, спростовуючи такі твердження, навів в постанові обґрунтування своїх висновків, які узгоджуються з матеріалами справи і з якими погоджується апеляційний суд. Такі показання розцінюються судом як спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Той факт, що автомобіль не був безпосередньо зупинений поліцейськими, не дають підстави для іншого висновку, ніж зроблений судом першої інстанції, позаяк зібрані докази в сукупності дали підстав для висновку, що до того як автомобіль пошкодив паркан ним керував ОСОБА_1 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтвердили свідки, які викликали працівників поліції на місце події.

Також не має підстав для визнання відеозапису недопустими доказом немає, оскільки він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із даних диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із різних технічних пристроїв, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Твердження про те, що працівники поліції під час огляду ОСОБА_1 не надали йому документи на технічний прилад є безпідставними, враховуючи таке.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, вказані апелянтом документи на технічний засіб «Драгер» могли бути надані лише на вимогу особи, яка підлягала огляду на стан сп`яніння.

Із відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань щодо надання документів на спеціальний технічний засіб «Драгер» під час його огляду на стан сп`яніння.

За відсутності вимоги ОСОБА_1 про надання документів на технічний прилад «Драгер» у працівників поліції не було підстав для їх надання останньому.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає порушень під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Об`єктивних доказів, що відповідні підписи ОСОБА_1 вчинив на чистому бланку протоколу, або під тиском з боку працівників поліції, апелянт не надав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейським не було роз`яснено йому прав під час складання протоколу спростовуються змістом самого протоколу, де зазначено, що «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП…». Однак, від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний