Справа № 587/970/22
ПОСТАНОВА

03 серпня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Сумським РС УДМС України в Сумській області 27.07.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №150117 від 24.06.2022 року ОСОБА_1 не виконує батьківськи обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що останній 24.06.2022 року вийшов з свого місця мешкання та зник та його місце знаходження було невідомо та він знаходився в розшуку, подія відбувається неодноразово та вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП України.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №153463 від 19.07.2022 року ОСОБА_1 в період часу з 19 год. 20 хв. по 21 год. 00 хв.10.07.2022 року за місцем мешкання АДРЕСА_1 , не виконувала обов`язки по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, оскільки дитина перебувала без нагляду матері, наслідком чого ОСОБА_1 не піклувалась про життя та здоров`я свого сина, який має діагноз за станом здоров`я шизофренія інший тип безперервний прогресуючий перебіг F 20.8, чим своїми діями порушила вимоги ст. 150 Сімейного Кодексу України та вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП України.
Враховуючи те, що матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП перебувають в провадженні одного судді, та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, об`єднати їх в одне провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала частково, пояснила , що сина виховує сама та є матір`ю одиначкою, син має захворювання з діагнозом шизофренія, вони разом виходять на прогулянку, але син постійно тікає, вона вже його і прив`язувала до себе під час прогулянки, але він перериває мотузок та тікає, наздогнати вона його не в змозі так як він бігає швидко, їй пропонували віддати його в інтернат, але вона на це не погоджується, так як він в неї єдиний син, приймає заходи щодо уникнення подібних ситуацій. Від ухилення своїх батьківських обов`язків вона не ухиляється та не має наміру цього робити. Лише з виду специфіки захворювання сина на психічну хворобу, вона не має змоги постійно проконтролювати його, коли він втікає, так як це відбувається раптово, в одну секунду. Залишати його закритим, без прогулянки на подвір`ї вона також його не може.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №150117 від 24.06.2022 (а.с. 1), протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №153463 від 19.07.2022 (а.с. 13-14) ,письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.2,17), письмові поясненнями ОСОБА_3 (а.с.15), письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 16), довідку з армор (а.с.19), акт обстеження умов проживання (а.с.23), довідки з медичного закладу (а.с.24,33-34), та інші матеріалами справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. ст. 245, 280 КУпАП суд, керуючись принципами всебічності, повноти, об`єктивності та законності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона складу цього правопорушення - вина у формі умислу або необережності.
З диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що відповідальність за це правопорушення можлива лише у випадку вчинення конкретних дій, які проявляються в ухиленні батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 виховує сина ОСОБА_2 , сама, є матір`ю одиначкою, син має діагноз шизофренія (інший тип, виражений психоорганічний дефект), стоїть на обліку у лікаря, та проявляє переживання за подальшу долю сина, після того, як син втиче з дому, вона займається його пошуками спочатку самостійно, а потім звертається до правоохоронних органів.
У відповідності до положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони, яка полягає в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання сина, а також суб`єктивної сторони, яка характеризується відсутністю її вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного і керуючись ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя Л.М. Гончаренко