ПОСТАНОВА
Іменем України

23.02.2022 Справа №607/3356/22

Провадження № 3/607/2005/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира першого артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

23.02.2022 на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 13 від 22.02.2022 вбачається, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_1 , командир першого артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 відповідно до вимог ст. 11, 12, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548 XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів, беззастережно, неухильно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, не допускати самим і стримувати інших від негідних вчинків, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням, постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички тощо.

Разом з тим усупереч вказаним вище вимогам ОСОБА_1 , будучи військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, в умовах особливого періоду, діючи всупереч інтересам служби та на порушення своїх статутних обов`язків, 20.09.2021 не здійснив доповідь про факт відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_2 , наслідком чого останньому безпідставно виплачене грошове забезпечення у сумі 27618 грн 74 коп.

Враховуючи те, що у діянні ОСОБА_1 склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426 КК України відсутній, старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, 21.02.2022 винесено постанову про закриття вказаного вище кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до п. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з вимогами ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці, зокрема зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 був затверджений Указ Президента України № 303 «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014, який набрав чинності 18.03.2014. Таким чином з 18.03.2014 по теперішній час в Україні діє особливий період.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Також відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Так, суддею встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 20.09.2021 в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби не забезпечив подачу доповіді про факт відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_2 , наслідком чого стала безпідставна виплата останньому коштів у сумі 27618 грн 74 коп.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 13 від 22.02.2022, в якому процесуально зафіксовано конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 28 від 10.02.2021, № 33 від 17.02.2021, № 116 від 18.06.2021, № 122 від 30.06.2021;

- наказами командира військової частини НОМЕР_1 № 107 від 24.01.2022, № 178 від 07.02.2022, якими доручено провести службове розслідування за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000007 від 14.01.2022 та продовжено строк такого службового розслідування;

- актом службового розслідування від 17.02.2022, зі змісту якого вбачається, що за наслідками службового розслідування, зокрема, встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ст. 11, 12, 16, 37, 58, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

- наказом командира військової частини № 95 від 17.02.2022 «Про результати проведення службового розслідування»;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10.02.2022, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення № 13 від 22.02.2022;

- додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1497 від 20.12.2021, у якому міститься розпорядок дня військової частини НОМЕР_1 на 2022 навчальний рік.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУПАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відтак враховуючи, що кримінальне провадження за фактом того, що в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби не забезпечив подачу доповіді про факт відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_2 , закрите постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, Левчук Ю.К. від 21.02.2022, суддя доходить висновку, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не закінчився.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, визнав свою вину, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, а тому суддя приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Також суддя враховує, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а тому не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 27, 33-35, 172-15, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська