Справа № 591/4591/21 Провадження № 3/591/3/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря судового засідання Нанка Ю.О., представників ОСОБА_1 - адвокатів Шкриль Л.Г., Шаповал О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2021 року серії ДПР 18 № 039955, водій ОСОБА_1 17.06.2021 року о 19 год. 50 хв. в.м.Сумах по вул. Катерини Зеленко, буд. 3 керував транспортним засобом Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав, вказав, що не керував транспортним засобом в той день взагалі, йшов додому від АТБ, де купляв цигарки, коли його зупинила поліція, які викликали патрульних інспекторів. У нього з собою не було ані ключів ані документів на автомобіль. Оформили протокол у присутності двох свідків. Зазначив, що він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці. В медичний заклад йому не пропонували проїхати. Додатково пояснив, що він стояв біля авто, курив, не знає чиє це авто. Був одягнутий в той день у брюки та світлу сорочку.

Адвокати Шкриль А.В. та ОСОБА_2 зазначали, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми скасована постанова інспектора патрульної поліції від 17.06.2021за ч.1 ст. 126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення; працівники поліції не пояснили підставу зупинки; відсутня безперервна відеозйомка; додані до протоколу диски з відеофайлами відповідають ознакам електронного доказу, проте вони не містять електронного цифрового підпису; ОСОБА_1 не роз`яснялися права, передбачені ст. 63 КУпАП, не забезпечено право на захист, хоча фактично останній був затриманий; пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки вони ідентичні та записані поліцейськими під диктовку, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були очевидцями факту керування ОСОБА_1 т/з; в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу; відеозаписи робилися на телефон, оскільки відеозйомка відбувається іноді рухомо, з чиїсь рук, в тому числі, і тримаючи камеру з вікна, тобто відеозоймка відбувалася не на нагрудні реєстратори.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на неодноразові виклики в судове засідання не прибули. Водночас, покази цих свідків, які були присутні під час пропонування пройти огляд водію ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не є тими показами, які б суд міг покласти в основу судового рішення чи послатися на них, оскільки присутність таких свідків взагалі не є обов`язковою у випадку здійснення відеофіксації правопорушення в силу положень ст. 266 КУпАП, як це відбувалося в даному випадку (до протоколу додані три оптичних носії, на яких зафіксовано події, зазначені у протоколі).

Стосовно того, що пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неналежними доказами факту керування ОСОБА_1 т/з, оскільки вони не були очевидцями такого факту, то суд відхиляє такі аргументи, зазначаючи, що від вказаних свідків такі пояснення і не відбиралися, а під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, поліцейським декілька разів наголошено, що дані свідки є лише свідками проведення огляду водія на стан сп`янінням, під час якого останній відмовився проходити такий огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, а не свідками керування водієм транспортним засобом чи перебуванням його у стані сп`янінням.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що близько 18 години перебувала біля аптеки «Подорожник» по вул. СКД, 22 зі знайомою. Вона звернула увагу на чоловіка, який порпався в автомобілі, здавалося, що він загубив ключі і намагався їх знайти. Спочатку їй здалося, що чоловік погано себе почуває. Потім він пішов в АТБ, при цьому він мав хитку ходу, також він залишив відчиненим вікно в т/з. Поруч стояв екіпаж поліції і вона зі знайомою звернулися до поліції з приводу тієї ситуації, яку вони спостерігали. Коли чоловік вийшов з АТБ, поліція його почала переслідувати. Помітивши їх, водій почав тікати. Вона залишалася далі біля аптеки стояти, через деякий час їх викликали на місце, де зупинили водія у дворах вул. Зеленко, що навпроти АТБ та аптеки Подорожник. Відповідаючи на запитання учасників справи додатково пояснила, що т/з був червоного кольору, марки не пам`ятає, однак коли працівники поліції назвали марку автомобіля вже під час відібрання у них пояснень на місці зупинки водія у дворі, то звірила її з тим, що було зазначено на самому автомобілі. Письмові пояснення писали працівники поліції з її слів. Чоловік був одягнутий у брюки та світлого кольору сорочку з коротким рукавом. На СКД червоний автомобіль знаходився від них приблизно метрів за 10, тому вона добре бачила самого чоловіка та його дії. Вийшовши з магазину АТБ, чоловік ніс з собою великий пакет та сів за водійське місце т/з, куди поклав пакет не пам`ятає. Вони зі знайомою повідомили поліцію, щоб останні звернули увагу на цього чоловіка, поліцейські почали спостерігати за чоловіком зі свого т/з. Коли ОСОБА_1 почав їхати, поліцейські одразу поїхали за ним. ОСОБА_8 спочатку поїхав в сторону вул. Харківської, однак побачивши поліцейських, різко розвернувся та поїхав на вул.Зеленко, та заїхав у двір вул. Зеленко. Червоний автомобіль не тонований та їй з того місця, де вона стояла, було добре видно особу водія. Через деякий час, до них повернулися працівники поліції, яких вони повідомляли про нетверезого водія, та попросили пройти у двори вул. Зеленко для надання відповідних пояснень. Коли вона зі знайомою, з якою стояла біля аптеки, прийшли до того місця, де була патрульна поліція на вул. Зеленко, то впізнали і т/з, який стояв біля аптеки і водія, яким виявився ОСОБА_1 . Також в судовому засіданні вказала на ОСОБА_1 як на особу, яка перебувала біля магазину АТБ, потім сіла до червоного автомобіля, почала рухатися на цьому т/з та перебувала у дворі вул.Зеленко. Всього біля аптеки вона зі знайомою перебувала близько двох годин.

Додаткового повідомила, що є відповідальною та свідомою громадянкою та зважаючи на небезпечність керування т/з в стані алкогольного сп`яніння, звернулася до працівників поліції для притягнення особи до відповідальності.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що в середині червня, точно пам`ятає, що це була п`ятниця, близько 18 години вона з ОСОБА_10 стояла біля аптеки Подорожник на вул. СКД. Богдана звернула її увагу на чоловіка, який хитався, він знаходився біля червоного автомобіля, відходив до нього та повертався, губив ключі від автомобіля, забув закрити вікна в т/з, коли пішов до магазину, поводив себе дивно, здавалося, що він сп`янілий. Чоловік пішов до магазину, вийшов з пакетом, вони звернули увагу поліцейських, екіпаж яких також там стояв, на цього чоловіка, які почали за ним слідувати. Червоний т/з стояв безпосередньо перед нею та вона добре все розгледіла. Біля аптеки перебували приблизно 3 години. Додала, що бачила, як чоловік сідав за кермо т/з та почав рухатися в сторону вул.Харківська, потім розвернувся і поїхав на вул. Зеленко. Через деякий час, як поїхали поліцейські, вони повернулися та запропонували їй з ОСОБА_11 пройти до під`їзду, де зупинили чоловіка, для надання пояснень. ОСОБА_11 також там давала пояснення, до під`їзду їх підвезли поліцейські. Пояснила, що пояснення записані з її слів інспектором поліції, особисто писала, що з її слів записано вірно та нею прочитано. Марку т/з та д.н.з. переписували безпосередньо з автомобіля біля під`їзду.

Також дослідженими в судовому засіданні відеозаписами спростовано пояснення ОСОБА_1 про те, що йому не роз`яснювали право проїхати до медичного закладу після відмови пройти огляд на стан сп`янінням на місці; те, що у нього не було ключів від цього т/з та що він не знає, що це за т/з, оскільки по завершенню оформлення матеріалів події, відчинив автівку Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_2 та забрав звідти свої речі (відеофайли , ), з якими був біля магазину АТБ.

Також не підтвердилися доводи сторони захисту про порушення поліцейськими ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки, по перше, вказана стаття стосується зупинки транспортного засобу, а по друге, інспектором було повідомлено ОСОБА_1 , що до них надійшла інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, яке стосується керування т/з в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, адвокат Шкриль Л.Г. зауважувала про неналежність оптичних дисків як доказу, зважаючи на те, що відео на компакт-диску не завірено електронним цифровим підписом в силу вимог КАС України.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до положень ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

При цьому вказані норми, на відміну від вимог процесуальних норм інших видів судочинства, зокрема адміністративного, не містять вимог щодо необхідності скріплення відеозапису електронним цифровим підписом.

Отже, підстав для визнання даного доказу (диску із відеозаписом поліцейських із подією правопорушення) недопустимим відповідно до положень КУпАП не встановлено, у той час як посилання на норми КАС України щодо електронних доказів, як на підставу визнання доказу недопустимим, є неспроможними, оскільки нормативні положення КАС України підлягають застосуванню при розгляді справ у порядку адміністративного судочинства.

Слід зазначити, що дійсно, суду не надано відеозапису, з якого можливо було б достовірно встановити, що за кермо т/з Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_2 сідав ОСОБА_1 та в подальшому рухався на цьому транспортному засобі. Водночас, дана прогалина усувається поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , не довіряти яким у суду підстав немає.

Стосовно неналежності письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 як доказів через те, що вони є ідентичними та записані працівниками поліції, то такі доводи не є прийнятними, оскільки жодною нормою чинного законодавства не передбачено написання пояснень свідками власноруч, крім того ідентичність пояснень свідків, які сприймали одні й ті ж обставини, не ставлять під сумнів їх достовірність.

До того ж, ці свідки були допитані безпосередньо судом в судовому засіданні, їх пояснення узгоджуються між собою та із суттю адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, є послідовними, детальними та логічними, розбіжностей у їх показах, які б суттєво впливали на встановлення дійсних обставин події не виявлено.

Посилання на нездійснення безперервного відеозапису частково мають місце, однак здійсненння такого відеозапису в даному випадку було технічно неможливим, оскільки розпочинав фіксацію правопорушення один екіпаж поліції а завершував та оформлював матеріали інший екіпаж, то в справі є відповідно два безперервні відеофайли, які фіксують в повному обсязі подію правопорушення (відеофайли та відповідно одного екіпажу поліції від початку виявлення водія біля аптеки Подорожник та до приїзду іншого екіпажу поліції, який оформлював адміністративне правопорушення, так і другого екіпажу від того моменту, як вони прибули на місце події і до завершення оформлення матеріалів адміністративного правопорушення.)

Крім того, обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю інших доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до чинного законодавства, безпосередні очевидці підтвердили факт того, що саме ОСОБА_1 керував т/з.

Також слід зазначити, що процедуру огляду було розпочато поліцейськими лише після того, як останні переконалися за допомогою пояснень очевидців, що саме ОСОБА_1 є тим чоловіком, який 17.06.2021 перебував за кермом т/з Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_2 .

Відсутність безперервного відеозапису з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції до їх завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо), нескладання поліцейськими направлення до медичного огляду, зважаючи на відмову особи від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, не є тими істотними порушеннями для визнання доказів недопустимими.

Крім того, відповідно до п.4 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках.

Суд відхиляє посилання адвоката на те, що працівниками поліції було фактичного затримано ОСОБА_1 та обмежено в праві пересування, з наступних підстав.

Адміністративне затримання є одним з обмежувальних заходів адміністративного примусу, який застосовується всупереч волі та бажанню порушника і полягає у тимчасовому обмеженні свободи пересування і місцезнаходження.

Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це (ст. 261 КУпАП).

З досліджених доказів не вбачається, що ОСОБА_1 був обмежений у пересуванні, до останнього застосовувалось спеціальні засоби чи заходи фізичного впливу. Він пересувався по території двору, при цьому поліцейськими повідомлялося про необхідність залишатися на місці події для проведення огляду згідно чинного законодавства та оформлення відповідних матеріалів та висловлювалось попередження про можливе затримання у випадку невиконання законних вимог поліції.

До того ж, у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається обов`язково. Протокол є важливим процесуальним документом, на основі якого особі висувається обвинувачення, і він має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, тому працівником поліції обґрунтовано повідомлялося ОСОБА_1 про необхідність перебувати на місці події для виконання ними таких обов`язків, як роз`яснення ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, запропонувати підписати протокол, надати пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Глави 20 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння визначено як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, порядок проведення такого огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Матеріали справи дають підстави стверджувати про те, що поліцейським було дотримано норми чинного законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, а саме: вимоги ст. 266 КУпАП та Порядку.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є цілком доведеною та підтверджується в ході судового розгляду дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів, що мають функції відеозапису (відеозапис з нагрудних камер працівників поліції), письмовими доказами, показаннями свідків в судовому засіданні, які відтворюють обставини події, що мала місце 17.06.2021 з участю першого..

Стосовно висновків судового рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2021, то воно не спростовує склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на досліджені докази в їх сукупності, які не надавалися та не досліджувалися під час розгляду справи Ковпаківським районним судом м. Суми, та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні і у межах даної справи не мають преюдиційного значення.

Враховуючи положення статті 33 КУпАП при накладенні стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а також те, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» у гр. ОСОБА_1 наявне посвідчення водія, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496,20 гривень.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока