Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1290/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.02.2022 м. Гребінка

01 лютого 2022 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., за участі захисника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Міщенко Ю.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем магазину продовольчих товарів «АВС» належного ФОП « ОСОБА_2 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт гр. України (id-картка) № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,-

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення №000262 від 16.11.2021 року, складеного провідним спеціалістом відділу фітосанітарної безпеки Лубенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Саган Т.В. слідує, що 16.11.2021 близько 14-00 год. при здійсненні комісійного обстеження щодо дотримання протиепідемічних вимог в закладі продовольчих товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, які допущені продавцем магазину ОСОБА_1 , а саме: порушено вимоги п.1, 2 та 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09 травня 2020 року, а саме: відсутній термометр для вимірювання температури перед початком роботи; відсутня інструкція виробника дезінфікуючого засобу; відсутній інформаційний матеріал на вході у заклад з проханням до відвідувачів утримуватись від відвідування при наявності ознак респіраторних захворювань; відсутні паперові рушники біля раковини. Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні 01.02.2022 року захисник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Міщенко О.В. зазначив, що виявлені в магазині недоліки усунуті в повному обсязі, крім того зауважив, що ОСОБА_1 є продавцем в даному магазині, не здійснює там свою господарську діяльність та не є посадовою особою, а тому не може бути суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, просив клопотання про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до відповідальності, ознайомившись з адміністративним матеріалом, встановивши обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1ст.8КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, а також іншими документами та показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожього руху.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Аналізуючи диспозицію ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд вважає за необхідне керуватись наступними нормами, які регулюють відповідні суспільні відносини.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за порушення яких передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин, який в подальшому був продовжено.

Пунктом 4 Постанови №1236 установлено, що Головним державним санітарним лікарем розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Згідно з Тимчасовими рекомендаціями щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затвердженими постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року, торгівля продовольчими та непродовольчими товарами повинна здійснюватися з дотриманням санітарних вимог та з урахуванням цих рекомендацій, спрямованих на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до абз.1 п. 2 постанови Головного держаного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року №17, визначено, що на вході до закладу торгівлі необхідно розмістити інформаційні матеріали щодо профілактики короновірусної хвороби COVID-19 та повідомленням з проханням відвідувачів утримуватись від відвідування при наявності ознак респіраторних захворювань. Крім того, суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити, зокрема: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності), наявність дезінфікуючого розчину, ємності для використаних засобів індивідуального захисту з поліетиленовим пакетом (п. 8 Постанови Головного держаного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року №17.)

З огляду на наведені норм, слід наголосити, що суб`єктами відповідальності за вчинення даних порушень є суб`єкти господарювання та посадові особи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як встановлено в судовому засіданні та слідує з наданого захисником трудового договору ОСОБА_1 не є посадовою особою магазину продовольчих товарів «АВС» належного ФОП « ОСОБА_2 », та не є суб`єктом господарювання, а лише працює на посаді продавця.

Зважаючи що, ОСОБА_1 є продавцем магазину належного ФОП « ОСОБА_2 », а не суб`єктом господарювання щодо діяльності якого постановою КМУ від 09.12.2020 року № 1236 та постановою Головного держаного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року №17 встановлено заборонні обмеження, відтак не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення інкримінованого ОСОБА_1 діяння, ініціатором складення протоколу не надано.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22грудня 2010року №23рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення останньої до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7,9, ч. 1 ст. 44-3, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський