П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2022 р. Справа № 596/320/22

Провадження № 3/596/291/2022

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Печінки П.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно матеріалів, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 03.04.2022 року біля 13:30 год. в с.Сорока, Чортківського району ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 а саме: чинив моральний та психологічний тиск, забороняв спілкуватися з дитиною, порушивши ст.153 СК України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 03.04.2022 року о 13 год.30 хв. ОСОБА_2 з метою відвідати свого малолітнього сина ОСОБА_3 , увійшла в домогосподарство, яке розташоване за адресою с. Сорока Чортківського району. Син пообідав і пішов на вулицю до мами і став збоку.

ОСОБА_2 хотіла забрати дитину, але син не захотів йти з мамою і з нею бути. ОСОБА_4 приїжджає, робить провокації і їде, але дитину вона бачить стільки скільки хоче.

З колишньою дружиною ОСОБА_2 у них є спір щодо місця проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 .. Додатково вказав, що морального та психологічний тиску з його боку застосовано по відношенню до ОСОБА_2 не було. Також він не забороняв ОСОБА_2 спілкуватись з дитиною.

Допитана в якості свідка в порядку ст. 272 КУпАП потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 03.04.2022 року вона приїхала до своєї дитини ОСОБА_5 в с.Сорока Чортківського району. Поставила фрукти, одяг, красовки на лавку. На подвір`ї був ОСОБА_6 . Син був в хаті і вона постукала в двері.

ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ніби оскаженіли. Вона переступила поріг і присіла щоб поміряти кросівки, як ОСОБА_6 почав її витягувати на вулицю, а ОСОБА_7 почала кричати, щоб вона забиралася.

Сина забрали обідати, а вона чекала на вулиці. На вулиці був і ОСОБА_6 , який продовжував її обзивати. За декілька хвилин вийшов син ОСОБА_8 із татом і почав цікавитися, що вона йому принесла

Її спілкування з дитиною тривало 5 хв. ОСОБА_7 взяла пакет і жбурнула ним її у слід, після цього забрала дитину до хати.

В судовому засіданні представник потерпілої адвокат Печінка П.В. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки його вина доведена повністю та полягає в тому, що він не захистив ОСОБА_2 , коли її обзивали його батьки і з його мовчазної згоди це все творилося.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходжу до наступного висновку .

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення накладається на особу, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Насильство в сім`ї є порушенням прав людини. У законодавчо закріпленому понятті «насильство в сім`ї» є конкретна вказівка на це: «якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина». Відповідно, не буде насильством у сім`ї вчинення дій, які за своїм характером мають ознаки цього виду насильства, але не порушують права та свободи особи. А тому, для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт порушення вказаних прав повинен відображатися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 174273 від 03.04.2022 року, відомості щодо заподіяння потерпілій (потерпілому) шкоди, або її можливого заподіяння у вказаних процесуальних документах відсутні, а також не зазначено, в чому така шкода проявилась, або могла проявитись.

У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілому не заподіяно, однак такі дані не узгоджується із диспозицією ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити,що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Як встановлено, під час безпосереднього допиту особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дійсним є факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 відсутня. 03.04.2022 року о 13:30 год. між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відбулася конфліктна ситуація щодо наявного спору відносно місця проживання малолітнього ОСОБА_3 . Сторони конфлікту перебувають в неприязних відносинах. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази чинення 03.04.2022 року о 13.30 ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, а саме: морального та психологічного тиску, заборони спілкування з дитиною.

Зазначені обставини доводяться також наданими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аудіо та відеофайлами.

Тож, у даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази протилежного.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Інакше кажучи, сам по собі конфлікт автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме : завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Та у цьому випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а відтак доводи грунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Таким чином, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Крім того, судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 , оскільки він не піддається адміністративному стягненню за таких умов.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК