Справа № 674/917/21
Провадження № 3/674/5/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., за участю секретаря Проценко Л.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Янюк К.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення №2 поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 липня 2021 року о 23 год. 49 хв., в м.Дунаївці по вул. Франка Лендера, 33, керував автомобілем «PEUGEOT» 308 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечив та зазначив, що автомобілем не керував. Зокрема, пояснив суду, що автомобіль не рухався, а був припаркований біля магазину, де в той час за кермом знаходилась його дружина ОСОБА_2 .. Сам ОСОБА_1 перебував на вулиці з товаришем, де вживав алкогольні напої, та коли підійшов до автомобіля з метою взяти гроші, до нього підійшли працівники поліції та безпідставно почали пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки, автомобілем не керував.

Захисник Янюк К.М. в судовому засіданні вказала, що працівниками поліції було безпідставно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як особі, яка не перебувала за кермом автомобіля, крім того, вказала на процесуальні недоліки при оформленні адміністративного матеріалу, зокрема, складання протоколу відбулось не на місці зупинки, відсутнє направлення на огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, неналежне представлення працівників поліції ОСОБА_1 .

Свідки, які були викликані судом за клопотанням захисника, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, пояснили суду, що ввечері 04 липня 2021 року, за кермом автомобіля «PEUGEOT» 308 чорного кольору, знаходилась саме ОСОБА_2 .. Коли ОСОБА_1 підійшов з вулиці до вказаного автомобіля, в той самий час до нього підійшли працівники поліції та почали пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки автомобілем не керував, при цьому ОСОБА_2 , огляд на стан сп`яніння пройти не пропонували.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення) адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, що пов`язаний з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилася поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 487962 від 05.07.2021 року, письмовими поясненням свідків, відеозаписом обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, до адміністративних матеріалів долучено СD-диски із фіксацією правопорушення, з яких вбачається, (відеофайл 2021_0704_234838_1, VID-21210705-WA-0024), що автомобіль «PEUGEOT» 308 рухається по автодорозі та зупиняється біля магазину. Після зупинки, з водійського сидіння транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 , та був зупинений працівниками поліції, в той же час, всередині транспортного засобу відбувся рух переміщення особи, що знаходилась на передньому пасажирському сидінні в напрямку водійського сидіння, в подальшому, з водійського сидіння автомобіля також вийшла свідок ОСОБА_2 . Крім того, з відомостей відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, працівниками поліції йому було повідомлено, що в зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що пояснення ОСОБА_1 , які він дав в судовому засіданні, не відповідають дійсним обставинам справи і спростовані дослідженими судом доказами. Пояснення ОСОБА_1 та допитаних у судовому засіданні свідків обумовлені позицією захисту та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Відтак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, ОСОБА_1 суду не надано.

Посилання захисника на ряд, на думку захисника, недоліків при складанні протоколу не виключає вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі.

З врахуванням наведеного, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується такожст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, згідностатті34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, згідностатті35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33,40-1,280,283-284,289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп в дохід держав .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 04.02.2022

Суддя Ю. Е. Шафікова