Справа № 331/6484/21
Провадження № 3/331/81/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №276507 від 14.11.2021 року, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліціївідносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ААБ №276507 від 14.11.2021 року, 14.11.2021 року о 21-58 годині м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний, буд. 77, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 200 з явними з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про відповідальність за ст. 130 КУпАП попереджений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає, просив закрити провадження по справі через відсутність в його діях складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив обставини 14.11.2021 року: його зупинили працівники поліції, не роз`яснюючи йому прав та підстав зупинки, запропонували йому пройти медичний огляд в медичному закладі на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду він не відмовлявся, більш того був не проти проходження такого огляду, однак співробітники патрульної поліції не надали йому такої можливості. У зв`язку із чим відразу після інциденту він поїхав до КНП «Обласний клінічний заклад із надання психіатричної допомоги», де пройшов клінічний огляд на стан сп`яніння та здав лабораторні аналізи, і за результатами у нього ознак сп`яніння виявлено не було, про що надає копії відповідного висновку.

Адвокат Гребнєв І.І, який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав його пояснення та подав письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення. Вказав про те, що виклад суті адміністративного правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять жодних доказів перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, більш того, особа був незаконно зупинений працівниками патрульної поліції. Також ,звертає увагу суду на той факт, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено право особи на захист, гарантоване ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності і його захисника, дослідивши відеозапис з бодікамер поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого:

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже Правилами дорожнього руху на особу, які є водієм покладаються додаткові обов`язки та обмеження, яких вона повинна дотримуватися у зв`язку із тим, що експлуатує об`єкт підвищеної небезпеки.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виконання вищевказаного пункту 2.5. Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Таким чином, факт проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на склад адміністративного правопорушення, адже протокол стосовно ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Більш того, перевірка наявності ознак сп`яніння, які констатовані співробітниками патрульної поліції, також знаходяться за межами інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного справ порушення. Для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння суд не має перевіряти наявність таких ознак, так само як і не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення перебування чи не перебування у стані сп`яніння.

Судом також не беруться до уваги пояснення захисника, щодо того що у протоколі невірно зазначено «медичний огляд» замість «огляд» на стан сп`яніння. Аналіз нормативно-правових актів, якими урегульований порядок проведення огляду на стан сп`яніння (КУпАП, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735) свідчить про те, що терміни «огляд» та «медичний огляд» у випадку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння є синонімічним, оскільки виявлення стану наркотичного сп`яніння може бути констатоване лише у відповідному медичному закладі лікарем, яким має спеціальну кваліфікацію.

Щодо порушення права на захист ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне. На підтвердження порушення прав особи, захисник посилається на норми ч. 1 ст. 268 КУпАП, якою встановлені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності пр. розгляді справи. Такі твердження захисника ґрунтуються на невірному тлумаченні норм КУпАП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснюється судом, під час якого ОСОБА_1 , користувався допомогою захисника.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що в матеріалах справи не міститься акту огляду водія на виявлення стану наркотичного сп`яніння, де повинно було бути вказано ознаки, за якими працівник патрульної поліції виявив, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 доданий диск, на якому містяться три відеофайли, які були оглянуті судом.

Відеозапис містить докази керування транспортним засобом, що, однак, і не заперечувалося особою у судовому засіданні.

На відеозаписі міститься розмова патрульного поліцейського із ОСОБА_1 , працівник патрульної поліції пропонує їхати йому на медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння. У відповідь на що ОСОБА_1 не відмовляється а просто намагався зрозуміти причини зупинення транспортного засобу та направлення його для огляду на стан сп`яніння.

Відеозапис не містить роз`яснення з боку співробітників патрульної поліції наслідків відмови від проходження огляду, роз`яснення того, що таку вимогу поліцейського необхідно виконувати. Більш того, суд звертає увагу на те, що відеозапис містить розмову, яка згідно годинника на бодікамері відбувалася о 22 год 05 хв., у той час, як протокол було складено о 22 год. 40 хвилин. Не містить також відеозапис складання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи не спростовані пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, щодо того що він просив поліцейський відвезти його для огляду на стан сп`яніння, від проходження огляду не відмовлявся .

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц