в справі № 760/800/22
П О С Т А Н О В А
14.01.2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 , складений полковником ОСОБА_1 , відносно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрільця 2-го відділення 1-го патрульного взводу 7 ї патрульної роти 3-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за фактом вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення від 13.01.2022 р., складений полковником ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до змісту якого, солдат ОСОБА_2 13.12.2021 р. о 08 год. 30 хв. під час перевірки наявності особового складу був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 , прибув самостійно до військової частини о 12 год. 00 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, зазначив, що дійсно був відсутнім на території військової частини під час перевірки о 08 год. 30 хв. без поважних причин.
Представник військової частини Дружинін О. зазначив, що вважає вину солдата ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП доведеною, просив суд притягнути останнього до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , думку представника військової частини, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, суд дійшов до наступного висновку.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію".
Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Указ Президента України від 26 вересня 2016 року N 411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15", не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні (Постанова від 25.04.2018 № 205/1993/17 Верховний Суд, Касаційний цивільний суд).
В статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначені обов`язки військовослужбовців, якими зокрема визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Так, судом досліджено протокол про військове адміністративне правопорушення від 13.01.2022 р., складений полковником ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до змісту якого, солдат ОСОБА_2 13.12.2021 р. о 08 год. 30 хв. був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 , прибув самостійно до військової частини о 12 год. 00 хв. /а.с.3/.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що він був відсутній на службі вранці 13.12.2021 р., оскільки його телефон був на беззвучному режимі та він не почув звук будильника /а.с.3/.
Таким чином, судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_2 13.12.2021 р. не вийшов на місце несення служби без поважних причин в умовах особливого періоду.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Обставиною, яка пом`якшує адміністративну відповідальність, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлені.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на військовослужбовця ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі сто сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 2 465 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 12) ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Так, ОСОБА_2 є військовослужбовцем, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 172-11, 221, 283-284, 287-291 КУпАП, -
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрільця 2-го відділення 1-го патрульного взводу 7 ї патрульної роти 3-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Піддати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу на користь Держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 2 465 грн.
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12) ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К. С. Застрожнікова