Спарва№ 308/4264/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Ужгород» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: ОСОБА_2 , за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012082 від 31.03.2022, гр. Угорщини ОСОБА_1 31.03.2022 о 06 год. 10 хв. на паспортний контроль» надав закордонний паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданий 18.07.2019 р-11.10.2024 року на ім`я ОСОБА_3 . В ході здійснення прикордонного контролю інспектором шляхом перевірки БД «Ризик» було встановлено, що дана особа є громадянином України ОСОБА_1 . Також було встановлено, що вказаний громадянин намагався виїхати з України по закордонному паспорту громадянина Угорщини у складі групи осіб, в межах ППр

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про Державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Разом з тим в матеріалах справи є його заява про розгляд справи без його участі, вину у вчиненому порушенні визнав.

На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи передбачений законодавством скорочений термін розгляду справ зазначеної категорії, приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, заяву ОСОБА_1 про визнання вини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Вимогами ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Порядок перетинання громадянами України державного кордону України визначається Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно з ст.ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України (57-95-п ) встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Вказані норми кореспондують з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. N 724)

Разом з ти, статтею 4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Закон України «Про громадянство України» відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Диспозиція ч. 1 ст. 204-1 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як встановлено судом у протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012082 від 31.03.2022, гр. Угорщини ОСОБА_1 31.03.2022 о 06 год. 10 хв. на паспортний контроль» надав закордонний паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданий 18.07.2019 р-11.10.2024 року на ім`я ОСОБА_3 . В ході здійснення прикордонного контролю інспектором шляхом перевірки БД «Ризик» було встановлено, що дана особа є громадянином України ОСОБА_1 . Також було встановлено, що вказаний громадянин намагався виїхати з України по закордонному паспорту громадянина Угорщини у складі групи осіб, в межах ППр.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 2 204-1, 221, 268, 277, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у п`ятосот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського В.І. Бедьо

міськрайонного суду