Березівський районний суд Одеської області
06.04.2022
Справа № 494/189/22
Провадження № 3/494/172/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого слюсарем Березівське УЕГХ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 04.02.2022 року о 20 год. 01 хв. в м. Березівка, по вул. Безсарабській водій керував автомобілем DAEWOO NUBIRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що перебачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання 22.02.2022 року належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, цього ж дня подав до суду заяву, в якій зазначив, що винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП себе не визнає, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, крім цього вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складений в порушення ст.256 КУпАП.

22.02.2022 року розгляд справи був відкладений. В наступне судове засідання 06.04.2022 року з`явився ОСОБА_1 зазначив, що не вживав спиртні напої, винним себе не визнав, зазначив що час спілкування з працівниками поліції був приблизно 40 хв. Він мав бажання пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак йому такої можливості працівники поліції не надали. Також зазначив, що при огляді були присутні свідки, однак вони стояли осторонь.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вищенаведеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч. 2,5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом НПУ від 03.02.2016 року №100 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що такий містяться в двох файлах та відображає візуальну обстановку спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, сам запис відбувається переривчасто, не з моменту зупинки транспортного засобу до закінчення моменту оформлення адмінматеріалів. Крім того, з вказаних відеоматеріалів не можливо встановити чи керував ОСОБА_1 автомобілем DAEWOO NUBIRA д.н.з. НОМЕР_1 у зазначений у протоколі день та час, не вбачається і причина зупинки транспортного засобу. З першого файлу відеозапису вбачається, що з зупиненого транспортного засобу виходить чоловік-водій в темній куртці, при цьому, його лице не є можливим розгледіти, а з другого файлу відеозапису вбачається, що працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , який одягнений в білу куртку. Окрім цього, з відеозапису вбачається, що працівник поліції оголошує про зупинку транспортного засобу по вул. Орджонікідзе, однак в протоколі місцем правопорушення вказано вулицю Безсарабську.

Також з оглянутого першого файлу відеозапису вбачається, що транспортний засіб DAEWOO NUBIRA д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений 04.02.2022 року о. 20 год. 00 хв, відповідні відомості були зазначені і в протоколі про адміністративне правопорушення в описі встановлених обставин, однак вже з другого файлу відеозапису вбачається, що спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та пропозиція останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувається цього ж дня, однак вже о 21 год. 22 хв., тобто майже через 1 годину 20 хв. після зупинки транспортного засобу. Що саме відбувалось у цей період, суду не вдалось встановити, так як відеозапис цієї частини відсутній в розпорядженні суду (не є безперервним), тобто такий працівниками поліції не долучений до адмінматеріалів. При цьому, в самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час його складення 04.02.2022 року о 21 год. 17 хв., а згідно відеозапису вбачається, що працівники поліції встановили обставини правопорушення о 21 год 24 хв., таким чином виходить, що протокол був складений ще до моменту відмови ОСОБА_1 пройти обстеження на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення містить у трьох місцях підписи особи, що притягається до відповідальності, однак у суду є сумніви, що такі належать ОСОБА_1 , так як підписи кардинально різніться у вказаних місцях.

Такі дії працівників поліції не відповідають вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки ними було порушений порядок фіксації проведення огляду.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Разом з тим, суд повинен дослідити інші докази, в даному випадку, пояснення двох свідків, однак з вищевказаного відеозапису вбачається, що свідки стоять подалі, осторонь спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , спілкуються між собою, один з них взагалі навіть не дивиться на встановлення працівниками поліції обставин правопорушення, таким чином їх пояснення в матеріалах про адміністративне правопорушення носять формальний характер, такі, на думку суду, не спостерігали безпосередньо відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснення самого ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки такі викладені працівником поліції, ОСОБА_1 такі заперечив, згідно пояснень наданих в судовому засіданні.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. В свою чергу, у рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в ході розгляду справи є не доведеною.

З відеоматеріалу, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається лише окремий відривок (епізод) спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, матеріали відеозапису проведені не з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення складення адмінматеріалів, час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не співпадає з часом виставленим на технічному приладі відеозапису нагрудної камери поліцейського, процедура фіксації проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції порушена, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суперечать відеозапису наданого працівниками поліції, а тому встановити стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та чи дійсно він керував транспортним засобом є неможливим.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи усе вищенаведене, а також беручи до уваги те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в його діях, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо нього слід закрити.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Панчишин А.Ю.