Справа № 446/2241/21 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 33/811/57/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 - адвоката Сергєєвої Ольги Ігорівни на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року,

з участю правопорушниці ОСОБА_1 ,

захисника правопорушниці адвоката Сергєєвої О.І.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 01 жровтня 2021 року о 00:30 год., по вулиці Садовського, в м. Кам"янка-Бузька Львівського району Львівської області, керувала транспортним засобом марки "Honda CIVIK" н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер 6820", згідно якого результат становить 1.65 проміле.

В апеляційній скарзі захисник правопорушнці ОСОБА_1 адвокат Сергєєва О.І. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 256 КУпАп, оскільки не містить записів про свідків, не в повному обсязі зазначена інформація про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема неправильно зазначено місце праці останньої. Стверджує, що місцевий суд при зазначених недоліках повинен був направити протокол на доопрацювання. Вважає, що судом не було здійснено повної, всебічної, об`єктивної оцінки доказів по справі, не проведено оцінку доводів щодо відсутності належної доказової бази відносно причетності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, покликається на те, що працівниками поліції порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння, не забезпечено доставку водія до медичного закладу для огляду, а також відеозапис події не містить достовірної інформації про реальний час та дату зйомки.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 та виступ її захисника адвоката Сергєєвої О.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 375534 від 01.10.2021, де викладена фабула вчиненого правопорушення; роздруківкою з приладу «Драгер», згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю 1,65 ‰ проміле; актом огляду на стан алкогосьного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.10.2021; відеозаписом події та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №375534 від 01 жовтня 2021 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є оформленим та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з відеозаписом події. Отже, наведені докази є належними та допустимими та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, на окремому аркуші справи, остання власноручно зазначила про те, що випила 0,5 л пива марки «Львівське».

При цьому, остання не вносила до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останньої в такому.

При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушниця ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушниці ОСОБА_1 адвокату Сергєєві О.І. в задоволенні її апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Сергєєвої О.І. залишити без задоволення, а постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.