Справа №463/9254/21
Провадження №3/463/8/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Львів

суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 , 08.08.2021 року о 05 год. 10 хв., на вул. К.Левицького, 50, у м. Львові, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що у відповідності до положень ст.266 КУпАП зафіксовано поліцейським з використанням технічних засобів відеозапису. Матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені по даній справі не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим шляхом скерування судової повістки про виклик у судове засідання за адресою проживання ОСОБА_1 . Окрім того, інформація про дату, час та місце судового засідання була розміщена у відкритому доступі на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua. Враховуючи наведене суд вважає, що неприбуття ОСОБА_1 у судові засідання спрямоване на уникнення відповідальності та затягування розгляду справи, тому у відповідності до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено три окремих, незалежних один від одного види складу адміністративного правопорушення. А саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, правопорушнику ОСОБА_1 інкримінується у вину відмова від проходження огляду, а відтак порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України згідно положень якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи правопорушник ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що у відповідності до положень ст.266 КУпАП зафіксовано поліцейським з використанням технічних засобів відеозапису. Матеріали відеозапису, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, оглянуто судом. В порушення вимог ч.3 ст. 266 КУпАП правопорушник своїм правом на висловлення незгоди щодо проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не висловлював та бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я не висловлював.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї документи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 08.08.2021 року о 05 год. 10 хв., на вул. К.Левицького, 50, у м. Львові, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №199375 від 08.08.2021 року; долученим до матеріалів справи та оглянутим судом даними відеозапису нагрудних камер поліцейських про обставини вчинення й оформлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , на якому зафіксовано факт відмови правопорушника від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; від надання письмових пояснень та підпису протоколу про адміністративне правопорушення правопорушник відмовився, про що наявні відмітки у протоколі.

Факт повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується долучено до матеріалів справи постановою Личаківського районного суду м. Львова від 18.01.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене вище судом встановлено, що ОСОБА_1 08.08.2021 року повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким чином в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з довідки від 09.08.2021, згідно інформаційного порталу НПУ, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відомості про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 у базі відсутні. Таким чином судом встановлено, що останній посвідчення водія на право керування транспортним засобом на території України не отримував.

Згідно інформації інформаційного порталу Національної поліції України станом на 02.08.2021 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Крім того, матеріали справи не містять інформації про отримання ОСОБА_1 документу на право керування транспортним засобом на території іншої держави.

17.07.1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Роз`ясненнями, викладених у пункті 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачаю та вважаю, що до нього слід застосувати вид адміністративного стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП штраф без позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк та без оплатного вилучення транспортного засобу,

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України Про судовий збір, розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 454 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021).

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 284, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору у справі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: В.Я. Мармаш