Справа № 752/2393/22
Провадження №: 3-зв/752/1/22
П О С Т А Н О В А

16.02.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., розглянувши заяву про самовідвід судді Плахотнюк Катерини Григорівни у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 4 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

в провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 4 КУпАП відносно ОСОБА_1

09.02.2022 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. подано заяву про самовідвід. У своїй заяві суддя Плахотнюк К.Г. вказала, що до зарахування її 26.11.2002 року на посаду судді Голосіївського районного суду місті Києва, вона з 16.02.1998 року по 25.11.2002 року включно обіймала посади (консультанта, помічника судді) у Верховному Суді України. В цей же період часу ОСОБА_1 обіймав посаду судді Верховного Суду України. Вважає, що наведені обставини можуть бути підставою для заяв про наявність конфлікту інтересів під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2022 № 44-01/4/22 відносно ОСОБА_1 - судді Конституційного Суду України.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про самовідвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Так, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Белгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Разом з тим, у заяві не наведені мотиви, які б свідчили про неможливість розгляду суддею Плахотнюк К.Г. протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не наведено достовірних фактів, які дають підстави вважати про заінтересованість судді у розгляді справи про адміністративне правопорушення або наявність сумнівів в об`єктивності, незалежності та неупередженості судді.

З огляду на викладене, заява про самовідвід судді Плахотнюк К.Г. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 4 КУпАП відносно ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч.1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» -

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід судді Плахотнюк Катерини Григорівни у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 4 КУпАП відносно ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: