Провадження № 3/638/547/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює директором КСП «ІМ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

28 грудня 2021 року з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області до суду надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 3640/20-40-07-30 від 13.12.2021, ОСОБА_1 вчинив правопорушення у веденні податкового обліку, а саме включено в Декларацію перекручені дані, які привели до: заниження податку на прибуток у сумі 19472983 грн, в тому числі: за 2017 рік у сумі 100609 грн: за 2018 рік у сумі 1415621 грн; за 2019 рік у сумі 7896992 грн; за 2020 рік у сумі 10059761грн, внаслідок порушення підприємством пп. 134.1.1. п. 134.1 cт. 134, п. 135.1 cт. 135, п. 138.2, п. 138.3 cт. 138, пп. 14.1.36 п. 14.1 cт. 14 Податкового кодексу України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, в результаті того, що КСП «ІМ» формувало надходження у вигляді отримання послуг з капітального та поточного ремонту з джерела невідомого походження з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагентів - постачальників», що фактично не могли надавати ці послуги та внаслідок нарахування підприємством амортизації на невиробничі основні засоби; заниження податку на додану вартість у сумі 20 283 306 грн, внаслідок порушення підприємством абз. «а» п.185.1 ст.185,п.187.1, п.188 ст.188, п.44.1 ст.44, пп.196.1.6 п.196.1 cт. 196, п.198.1, п.198.3, 198.6 підпункт «а» п.198.5 ст.198, cт. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) та з урахуванням п.1.5 та п. 1.6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за №456/20769, в результаті того, що КСП «ІМ» формувало надходження у вигляді отримання послуг з капітального та поточного ремонту з джерела невідомого походження з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагентів - постачальників», що фактично не могли надавати ці послуги, не нарахування ПЗ з ПДВ та не складання і не реєстрація в ЄРПН податкових накладних по операціям, що не є об`єктом оподаткування зведеної податкової накладної за товарами/послугами, придбаними з ПДВ, які призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є об`єктом оподаткування, включення до складу ПК сум ПДВ без виписаних та зареєстрованих податкових накладних.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він вчинив порушення вимог Податкового кодексу України у 2017-2020 роках.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.163-1 КУпАП, не є триваючим.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, п.3 ст. 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин