Справа № 708/45/22
Номер провадження № 3/708/69/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , прож.: АДРЕСА_2 , працюючого редактором ТОВ «АЛЕСКО УКРАЇНА»,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 14.01.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 14.01.2022 о 08 год. 10 хв. на автодорозі Р10 129 кілометр водій керував автомобілем Рено Кліо, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд в кювет. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що 14.01.2022 він рухався по трасі з м. Чигирина у напрямку міста Черкаси. Була ожеледиця, тому швидкість його руху була незначною, рухався зі швидкістю близько 70 км/год. Біля с. Погорільці Чигиринського району Черкаської області він побачив вибоїну на дорозі та мав намір уникнути наїзду на неї, тому взяв трохи правіше. Проте через ожеледицю його автомобіль почало крутити та знесло у кювет. Жодних попереджувальних знаків про наявність вибоїни на дорозі перед цією ділянкою дороги не було.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Під час складення протоколу від 14.01.2022 у діях ОСОБА_1 працівником поліції встановлено порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені Законом України «Про дорожній рух» (Закон № 3353-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 3353-XII цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху мають право, серед іншого, на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах Законом № 3353-XII покладено на власників доріг, вулиць та залізничних переїздів, що знаходяться у їх віданні, або уповноважені ними органи (ч. 1 ст. 24 Закону).

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 24 Закону № 3353-XII).

Відповідно до п. 5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198 (зі змінами) власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Розділу ІІ Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху, які є обов`язковими, установлені Державним стандартом України «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану.» (ДСТУ 3587-97), затвердженим наказом Міністерства транспорту України № 839 від 29.11.2001.

Вказаним стандартом серед іншого встановлені вимоги до експлуатаційного стану доріг. Відповідно до п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх

виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.

Відповідно до п. 3.1.2 ДСТУ 3587-97 гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп.

З матеріалів справи встановлено, що наявна на дорозі вибоїна мала такі розміри: ширина 50 см, довжина 65 см, глибина 7 см, що вочевидь на відповідає вимогам до дорожнього покриття в частині безпеки дорожнього руху. Відповідно наявність вказаного пошкодження дорожнього покриття, ожеледиця, стали безпосередньою причиною з`їзду ОСОБА_1 у кювет та пошкодження ним власного транспортного засобу. Порушень вимог Правил дорожнього руху у його діях під час розгляду справи не встановлено. Сам по собі факт визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом для притягнення його до відповідальності. Такі висновки суду відповідають вимогам щодо законності та справедливості судового розгляду, принципу верховенства права та обов`язку доведення вини «поза розумним сумнівом».

На підставі ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності суддею встановлено, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху не підтверджено, за таких обставин у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 124, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені судом 27.01.2022, повне рішення складено та проголошено 01.02.2022 о 12-45 год.

Суддя А.О.Попельнюх