П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянськ Запорізької області, громадянки України, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, адреса реєстрації за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЗП_6671/1153/АВ/П/ПТ від 09.09.2021, складеного інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 , під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції з 13.10.2003, допустила порушення законодавства про працю, які оформлені актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) №ЗП 6671/1153/АВ від 08.09.2021, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.41 КУпАП, а саме, під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 встановлено, що працівник ОСОБА_3 була допущена до роботи касиром туалету, розташованого на території 1-го пляжу за адресою: м. Бердянськ, вул. Приморська/Петропавлівська, без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до трудового договору від 16.07.2021 між працівником ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_1 час роботи ОСОБА_3 встановлений з 10-00 години, також Наказом №2 встановлений робочий час касиру з 10-00 години по 16-00 годину. Згідно графіку роботи та табелю обліку робочого часу за липень 2021 ОСОБА_3 допущена до роботи касиром 16.07.2021, проте, повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу здійснено несвоєчасно, лише об 11-20 годині 16.07.2021.

Працівник ОСОБА_4 була допущена до роботи касиром туалету, розташованого на території 1-го пляжу за адресою: м. Бердянськ, вул. Приморська/Петропавлівська, без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до трудового договору від 03.08.2021 між працівником ОСОБА_4 і ФОП ОСОБА_1 час роботи ОСОБА_4 встановлений з 10-00 години, також Наказом №2 встановлений робочий час касиру з 10-00 години по 16-00 годину. Згідно графіку роботи та табелю обліку робочого часу за серпнеь 2021 ОСОБА_4 допущена до роботи касиром 03.08.2021, проте, повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу здійснено несвоєчасно, лише о 20-20 годині 03.08.2021.

ОСОБА_1 у призначені судом дати та час проведення розгляду справи не з`являлася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Норма ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з підстав несвоєчасного повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, проте, якою саме нормою передбачено строки та порядок такого повідомлення, у протоколі не вказано.

Крім того, у протоколі не зазначено дату інспекційної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що має значення у даному випадку для визначення, чи належним доказом є наданий акт інспенкційного відвідування.

Суддя при розгляді справи виходить з того, що фактичні дані стосовно правопорушення, склад та подія його вчинення мають бути викладені в суворій відповідності до диспозиції статті, але, в даному випадку, з огляду на його зміст, сутність правопорушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а зазначений протокол має декілька складів адміністративних правопорушень, вчинених в різні дати, що має наслідком застосування різних строків притягнення до відповідальності (ст.38 КУпАП), що є неприпустимим.

Недоступими є й формулювання: "порушення, оформлені актом інспекційного відвідування", адже склад правопорушення має бути зазначений виключно в протоколі.

Суддя звертає увагу й на тому, що наданий акт №ЗП 6671/1153/АВ належним чином не засвідчений, не містить обов`язкових реквізитів - позначки "згідно з оригіналом", П.І.Б. особи, яка його засвідчила із підписом та датою. так саме не засвідчені копія повідомлення про прийняття на роботу працівника, додані до протоколу, графік роботи, інші наявні копії наказів та трудового договору, тому ці докази не можуть бути визнані достовірними.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 41, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області (Рішення КСУ справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік