Справа № 357/3013/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не належним чином виконував свої батьківські обов`язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в грудні 2021 року ображав неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалося в тому, що в додатку для спілкування «Вайбер» розповсюджував її мобільний телефон невідомим особам, тобто ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнав, пояснив, що він належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітнього сина. Зазначив, що діти між собою полаялися. Працівники поліції прибули за його викликом, оскільки відносно його сина на постійній основі вчиняється булінг. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні будь-як доказим, що його син розповсюджував у додатку "Вайбер" телефон іншої учениці.

Представник ОСОБА_1 адвокат Єфремова І.І. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання, зазначила, що відповідно до ст. 184 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, дитина всим необхідним забезпечена, навчається.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,позицію захисника - адвоката Єфремової І.І., дослідивши рапорт працівника поліції, заяву ОСОБА_4 , письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 07.02.2022 року та досліджених судом матеріалів, жодних обставин, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків не наведено. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що грудні 2021 року малолітній ОСОБА_2 ображав малолітню ОСОБА_3 . Також відсутні будь-які докази, що в додатку для спілкування «Вайбер» розповсюджував її мобільний телефон невідомим особам.

Враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, оцінивши в сукупності, встановлені в ході судового розгляду обставини, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Отже, у матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи не виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини відсутні. З наведеного убачається, що зібрані докази виключають наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП,судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст. ст. 221, 245, 247,256, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко