Справа №443/1987/21
Провадження №3/443/40/22
ПОСТАНОВА

іменем України

16 лютого 2022 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня СВХПУ 16,

за ч.2 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.12.2021 о 04 год. 30 хв. в м. Жидачів по вул. Гніздичівська, б.2, керував транспортним засобом марки ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керувати транспортним засобом, своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №170097 від 05.12.2021 ОСОБА_1 05.12.2021 о 04 год. 30 хв. в м. Жидачів по вул. Гніздичівська, б.2, керував транспортним засобом марки ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Drager 6810». Результат 0,48 %. Тест №3153.Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Чорненький Я.Б. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнає частково. ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом не маючи права керування, оскільки водійські права не отримував, однак заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог законодавства, відтак провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП просить закрити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що тієї ночі він дійсно керував (буксирував) транспортним засобом без посвідчення водія, на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак під час огляду на місці були присутні тільки працівники поліції, батько приїхав після складання всіх матеріалів.

Законний представник ОСОБА_1 батько ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував син та сказав, що його зупинили працівники поліції, після чого він приїхав на місце зупинки транспортного засобу, де працівники поліції дали йому підписати протокол, пояснюючи, що після цього він зможе забрати транспортний засіб. Також зазначив, що син в його присутності огляд на стан сп`яніння не проходив.

В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання ним було виявлено ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході встановлення особи ОСОБА_1 , ним було встановлено, що ОСОБА_1 є неповнолітнім. Оскільки він запідозрив, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера. Отримавши згоду ОСОБА_1 він зателефонував батьку останнього та повідомив про обставини при яких ОСОБА_1 було зупинено та про необхідність проведення освідування. Освідування ОСОБА_1 , проводив ОСОБА_4 , якому він повідомив, що ОСОБА_1 є неповнолітнім. Огляд проводився без присутності законного представника чи захисника. Також зазначив, що результати огляду на стан сп`яніння (роздруківку з приладу Драгер) він не підписував, а відтак підпис не його.

В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 пояснив, що алкотестер Drager у ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в наявності один на два екіпажі. Тієї ночі Drager був в екіпажі в якому він патрулював. ОСОБА_3 зателефонував йому з проханням привезти алкотестер. Він привіз алкотестер і провів освідування ОСОБА_1 . Хто був присутній під час освідування не пам`ятає, а також не пригадує чи ОСОБА_3 повідомляв йому, що ОСОБА_1 є неповнолітнім. Хто ставив підпис на роздруківці з алкотестера Драгер йому невідомо.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Чорненького Я.Б., працівників поліції Бури Р.Д. та ОСОБА_4 , вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та дослідивши долучені до них матеріали, приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приписами пункту 23.2 «б» ПДР встановлено, що буксирування транспортних засобів здійснюється із частковим навантаженням буксированого транспортного засобу на платформу або на спеціальне опорне пристосування.

Приписами пункту 23.3 ПДР встановлено, що жорстке зчеплення повинно забезпечувати відстань між транспортними засобами не більш як 4 м, гнучке в межах 46 м. Гнучке зчеплення через кожний метр позначається сигнальними щитками або прапорцями згідно з вимогами пункту 30.5 цих Правил (за винятком використання гнучкого зчеплення з покриттям із світлоповертального матеріалу).

Згідно п. 6 Постанови КМУ від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: вісімнадцятирічного віку - категорії В1, В, С1, С.

Відповідно до абз. 5 п. 3 Постанови КМУ від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються, зокрема, на категорію В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.222 цього Кодексу від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративне стягнення мають право за ч.2 ст.126 КУпАП, - працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні передбаченому ст. 2 ст. 126 КУпАП, крім його визнавальних пояснень, доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170098 від 05.12.2021 /а.с.22/;

- довідкою ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував /а.с.3/

Зазначені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю доведеним факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в той час коли він не мав права керування таким транспортним засобом, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зазначаю наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У КУпАП і відсутнє визначення поняття "неповнолітні", але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років.

Своєрідність неповнолітніх як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Встановлено, що на момент вчинення вищевказаних правопорушення, 05.12.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був неповнолітнім.

Однак, в порушення вимог ст. 270 КУпАП поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 , на час вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, перебував у неповнолітньому віці, не забезпечив участь його законного представника, як під час огляду на стан сп`яніння.

Як слідує за аналогією з вимогами кримінально-процесуального законодавства, при складанні протоколу щодо неповнолітнього правопорушника, який притягається до відповідальності за порушення закону, в санкції якого є значні розміри штрафу та позбавлення певних прав особи, і при судовому розгляді такої справи, участь адвоката та його законного представника є обов`язковими. В іншому випадку це є істотним порушенням його права на захист, що в свою чергу є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Відтак, докази по справі відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст. 245, 270 КУпАП, а саме без участі законного представника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому, є недопустимими.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що результати огляд на стан алкогольного сп`яніння, а саме роздруківка з алкотестеру Drager та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, є недопустимими доказами перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, здобутих у встановленому законом порядку, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Вказані порушення є істотними процесуальними порушеннями прав неповнолітнього ОСОБА_1 , відтак зважаючи на спеціальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, невжиття, у зазначеному випадку, передбачених законом заходів для забезпечення права на захист такої особи, зважаючи на її вік, при здобутті доказів, за наведених обставин, вважаю що винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена у встановленому законом порядку.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через недопустимість доказів в обґрунтування його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з отриманням їх з порушенням права неповнолітнього на захист.

На підставі зазначеного, керуючись ч. 1 ст. 221, ч.1,2 ст. 222, ч. 2 ст. 126, ст.ст. 247, 268 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,0 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко