Справа № 316/3246/21
Провадження № 3/316/48/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бізяєва Н.О. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України, у відношенні:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого: фізична особа-підприємець, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №4231 складеного 13.12.2021 (далі Протокол про адміністративне правопорушення) ФОП ОСОБА_1 18.11.2021 о 10 год. 30 хв. в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , порушив порядок проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, що виразилось у тому, що при продажу 1 пляшки коняку «Азнаурі» 4 зірочки 0,25 л. за ціною 90,00 грн., 1 пачки цигарок «Винстон суперслимс» за ціною 64,00 грн. на загальну суму 154,00 грн. РРО не застосовувався, розрахунковий документ не видавався. Реєстратор розрахункових операцій на момент перевірки в магазині відсутній; проведення розрахункової операції через РРО з порушенням використання попередньогопрограмування найменування товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизнихтоварів; порушення порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму -12449,00 грн., а саме: відсутні документи щодо походження товару (накладні на придбання). Чим порушив п.1, 2, 11, 12 ст.З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сферіторгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями). Дії кваліфіковано за ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, зазначаючи також на відсутність доказів скоєння адміністративного правопорушення, просить провадження у справі закрити.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 18.11.2021 ні коньяк ні пачку цигарок вона не продавала, на прохання надала цей товар двом жінкам подивитися (а.с.20).

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, а саме: Протокол про адміністративне правопорушення №4231 від 13.12.2021 (а.с.1-1зворот); Акт (довідка) фактичної перевірки №11707/08/01/07/09/ НОМЕР_1 складеного 18.11.2021 (а.с.5-6зворот); Акт відмови від підписання та отримання Акту перевірки (а.с.7); Результати перевірки (а.с.7зворот-9); Інформаційне повідомлення (а.с.10); Письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.18); Письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.20), вирішуючи питання щодо можливості притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративні відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом приписів ст.ст.245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення та містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом та у багатьох випадках залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Протоколом про адміністративне правопорушення дії ФОП ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.155-1 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах як: - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, передбачених частиною статті 155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Частиною 1 статті 251 КУпАП закріплено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В постанові від 26.04.2018 по справі №338/1/17 Верховний Суд висловив правову позицію згідно якої саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) і практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Як передбачено ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці ЄСПЛ існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеср проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та ін.), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державною в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою винуватість.

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 по справі №43/1128/17, від 15.11.2018 по справі №524/5536/17.

Відповідно до положень частини 2 статті 251, абзацу 25 частини 1 статті 255 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, у тому числі за статтею 155-1 КУпАП, посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальних органів, які в силу вимог статей 251, 256 КУпАП, повинні бути додані до протоколу про адміністративне правопорушення та/або посилання на які повинно міститись в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи наведене, Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, який доводить винуватість особи у вчиненні інкримінованого їй порушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність та обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути перевірені за допомогою інших допустимих доказів, які б «поза розумнім сумнівом» доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як про це неодноразово зазначав ЄСПЛ, у своїх рішеннях по справах «Бочаров проти України» від 17.06.2011 (заява №21037/05 п.45), «Смирнов проти України» від 15.10.2010 (заява №38683/06, п.53), «Огороднік проти України» від 05.05.2015 (заява №29644/10, п.75), «Кобець проти України» від 14.02.2008 п.43 (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey, п.282).

ФОП ОСОБА_1 заперечується вчинення адміністративного правопорушення зазначеного у Протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, його пояснення також підтверджуються і поясненнями свідка ОСОБА_2 , якими спростовується викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що наявні у суду письмові докази, також не доводять «поза розумнім сумнівом» вчинення ФОП ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 по справі №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність у діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, у зв`язку з чим, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП справа відносно ФОП ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір не підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 255, 280, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №316/3246/21 відносно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Н.О. Бізяєва