КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/422/2022 Суддя І інстанції - Анахіна А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Брушка А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2021, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , 17.06.2021 о 18:20 год. в м. Києві по проспекту Гонгадзе, 18, передав керування транспортним засобом «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував, ОСОБА_2 , який на момент передачі мав ознаки наркотичного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, адвокат Брушко А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суддіПодільського районного суду м. Києва від 26.11.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2021 по справі №758/10860/21 незаконною та винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Брушко А.М. зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя Подільського районного суду м. Києва прийняв рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП лише на підставі даних адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221902 складеного 17.06.2021 о 20:00 год. відносно ОСОБА_1 поліцейським роти №4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві. Однак, апелянт вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються жодним доказом долученим до матеріалів справи та не відповідають дійсності, оскільки, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає умисну дію правопорушника, а ОСОБА_1 , під час розгляду справи пояснював, що він 17.06.2021 передав керування транспортним засобом «ВМW 316» р.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 ще зранку того дня. При цьому ОСОБА_1 не було відомо про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Протягом дня, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 спиртних напоїв та наркотичних засобів не вживали. ОСОБА_2 ніяких зовнішніх ознак, які б вказував на вживання останнім спиртних напоїв або наркотичних засобів не виявляв. Крім цього, як зазначає апелянт, під час розгляду справи в суді першої інстанції, ним зазначалось, що залишки наркотичних засобів в організмі людини можуть залишатись протягом одного місяця після вживання наркотичних препаратів, а сам ОСОБА_1 , 17.06.2021 не міг перевірити та пересвідчитись, чи вживав ОСОБА_2 наркотичні засоби взагалі, конкретно у цей день, впродовж усього попереднього місяця чи за місяць до цього.

Також апелянт зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221902 від 17.06.2021 вбачається, що до протоколу, в якості доказів додаються пояснення, та вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення знаходиться одне пояснення ОСОБА_1 , зі змісту якого не вбачається, що він будучи обізнаним про наркотичне сп`яніння ОСОБА_2 свідомо передав останньому керування автомобілем марки «ВМW» д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, суддя першої інстанції під час розгляду справи не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , згідно яких в його діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та навіть не взяв їх до уваги.

Крім того, як вказує апелянт, в матеріалах справи наявний оптичний диск, на якому знаходиться чотири відео файли, при цьому зазначає, що про відеофіксацію в протоколі нічого не зазначено, а відео з нагрудної відеокамери співробітників патрульної поліції, що міститься в матеріалах справи жодним чином не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, відеофайл датований 17.06.2021 і починається о 17:24 год., хоча в протоколі зазначено час скоєння правопорушення 18:20 год., та містить обставини того як ОСОБА_1 по вказівці патрульного сідає за кермо автомобіля та припарковує його на стоянці. Відеофайл датований 17.06.2021 і починається о 19:01 год. містить обставини проходження медичного огляду ОСОБА_2 в медичному закладі. Відеофайл датований 17.06.2021 і починається 19:16 год. також містить обставини проходження медичного огляду ОСОБА_2 в медичному закладі. Відеофайл датований 17.06.2021 і починається о 19:26 год. містить обставини проходження огляду невідомої особи. Таким чином, на думку апелянта, жоден з чотирьох відеофайлів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221902 від 17.06.2021 не містить доказів вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху.

Однак, суддя Подільського районного суду м. Києва в своїй постанові від 26.11.2021 вказує, що вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України доводиться зібраними по справі доказами, серед яких запис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції. При цьому, під час розгляду справи суддя навіть не дивився вказаних відеозаписів, та яким чином вони підтверджують вину ОСОБА_1 не конкретизував, оскільки, як стверджує апелянт, вказані відеофайли вину ОСОБА_1 жодним чином не підтверджують.

Крім цього, апелянт зазначає, що ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, наголошувалось, що протокол, крім інших вищезазначених невідповідностей дійсним обставинам справи, також містить не вірно зазначений час вчинення на думку поліції адміністративного правопорушення. Так, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2 о 18:20 год., однак перший відеозапис розпочинається о 17:24 год., а суд першої інстанції в своїй постанові від 26.11.2021 вказаному факту, також не надав належної обґрунтованої оцінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , пояснення захисника Брушка С.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду формально послався на фактичні дані, що містяться в матеріалах адміністративного провадження. Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221902 від 17 червня 2021 року, ОСОБА_1 17.06.2021 о 18:20 год. в м. Києві по проспекту Гонгадзе, 18, передав керування транспортним засобом «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував, ОСОБА_2 , який на момент передачі мав ознаки наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «г» ПДР України (а.с.1).

На підтвердження викладених в протоколі обставин до протоколу додані докази, а саме: пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), копія протоколу про адміністративне правопорушення серїї ААБ №221927 від 17.06.2021 щодо ОСОБА_2 (а.с.3) та відеофайли з нагрудної камери патрульної поліції, яка оформлювала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до пункту 2.9 «г» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані;

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена в тому числі відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями) відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст.130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , які він надав працівникам поліції, 17.06.2021, приблизно о 17-30-18 год. він зі своїм товаришем ОСОБА_3 , який перебував за кермом, рухались на автомобілі «BMW 316», по проспекту Гонгадзе, де були зупинені працівниками поліції, які запропонували ОСОБА_2 пройти огляд у лікаря нарколога, на що вони погодились.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив свої пояснення, та вказав, що дійсно, ще зранку 17.06.2021 передав керування транспортним засобом «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , однак, про те, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння йому відомо не було, та останній йому не повідомляв. Протягом дня ні він, ні ОСОБА_2 спиртних напоїв та наркотичних засобів не вживали, пили лише каву, ніяких зовнішніх ознак, які б вказували на вживання спиртних напоїв або наркотичних засобів ОСОБА_2 не виявляв. Яким чином він міг перевірити чи пересвідчитись, що ОСОБА_2 вживав наркотичні засоби взагалі, конкретно у цей день, протягом місяця чи за місяць до того, йому невідомо.

Такі пояснення ОСОБА_1 цілком узгоджуються і з переглянутим, в ході апеляційного розгляду справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано проходження огляду ОСОБА_2 у лікаря нарколога, та з якого вбачається, що ОСОБА_2 повідомив лікаря нарколога про те, що вживав наркотичні засоби, а саме курив марихуану напередодні, тобто 16.06.2021 та наполягав на здачі відповідних аналізів. Будь-якої інформації про те, що ОСОБА_2 вживав наркотичні засоби, саме 17.06.2021, тобто в день коли ОСОБА_1 передав йому право керування автомобілем, чи про те, що ОСОБА_2 повідомляв ОСОБА_1 про те, що напередодні вживав наркотичні засоби чи взагалі їх вживає, даний відеозапис не містить. Не зафіксовано на відеозаписі і факт складання протоколу щодо ОСОБА_1 .

Вцілому відеозапис, наявний в матеріалах справи містить чотири відеофайли, які не містять будь-яких пояснень ОСОБА_1 щодо його обізнаності про вживання ОСОБА_2 наркотичних засобів. Більш того, з показань ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вбачається, що передаючи керування транспортним засобом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , хоч і не бачив будь - яких ознак сп`яніння у ОСОБА_2 , тим не менше, з метою власної безпеки та безпеки керування транспортним засобом самим ОСОБА_2 , цікавився у останнього фактом вживання алкогольних напоїв чи наркотичних речовин, на що останній категорично заперечував.

Апеляційним судом з метою перевірки фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №221902 від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 , неодноразово викликався інспектор патрульної поліції, яким було складено даний протокол про адміністративне правопорушення та здійснювалась фіксація технічним засобом, що має функцію відеозапису, однак останній до апеляційного суду не з`явився (а.с. 53-54, 63-64).

Також апеляційним судом, з метою об`єктивного та всебічного розгляду справи з управління патрульної поліції у м. Києві витребовувався відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому було б зафіксовано обставини складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, проте, у зв`язку зі сплином терміну зберігання інформації на портативному відеореєстраторі, який використовується працівниками поліції, такий відеозапис до апеляційної інстанції надано не було (а.с.65 ).

В якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівником поліції долучено до матеріалів справи копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2 за порушення пункту 2.9 «а», а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Проте, результатів розгляду такого протоколу до матеріалів справи додано не було.

За запитом апеляційного суду, Подільський районний суд м. Києва надав копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка дійсно підтверджує той факт, що 17 червня 2021 р. по вул. Гонгадзе, 20 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки "BMW 316", перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, ні дана копія постанови суду, ні інші наявні у справі докази не підтверджують обізнаність ОСОБА_1 на момент передачі керування транспортним засобом про те, що ОСОБА_2 вживав наркотичні засоби чи перебував у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог закону, об`єктивна сторона правопорушення в даному випадку повинна складатись з того, що особа, яка передає керування транспортним засобом, повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані сп`яніння.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Брушка А.М. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Окрім того, слід зауважити, що під час розгляду справи на знайшов підтвердження і час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2 о 18:20 год., однак, з дослідженого під час розгляду відеозапису вбачається, що о 17:24 год. автомобіль під керуванням ОСОБА_2 вже зупинений працівниками поліції та останній доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи все вищенаведене, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду м.Києва від 26.11.2021 підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Брушка А.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2021, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал