запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/141/22Головуючий у 1-й інстанції Горбачова Ю.В.
Категорія - ч.1 ст.163-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює керівником КУ «Агенція розвитку Мелітополя» Мелітопольської міської ради Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 08.11.2021 року при проведенні камеральної перевірки податкового розрахунку сум доходу. Нарахованого (сплаченого) на користь платників - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску платника податку КУ «Агенція розвитку Мелітополя» Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 , співробітниками Головного управління ДПС у Запорізькій області було виявлено порушення п.51.1 ст. 51 та п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, що призвело до несвоєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2021 року.

ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.163-4 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову міськрайонного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Не спростовуючи факту порушень, обставини якого викладені у протоколі зазначила, що порушення було нею самостійно припинено та обов`язок щодо подання звіту було виконано в повному обсязі 12.08.2021 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення починає спливати саме з цієї дати та закінчується 12.11.2021 року. Окрім того, зазначала про те, що суд під час підготовки справи до судового розгляду не в повній мірі дотримався вимог ст.278 КУпАП.

31.01.2022 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з заявою про розгляд справи за її відсутності наполягаючи на задоволенні її апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи визнання ОСОБА_1 факту допущення нею несвоєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників-фізичних осіб, і сум сплаченого з них податку, а також сум нарахованого внеску за 2 квартал 2021 року, висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не переглядаються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також відомостей про те, що така особа належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Ісмаїлов проти Росії", в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права - одне з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дійсно не була присутньою в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 09.11.2021 року.

Враховуючи зазначене права ОСОБА_1 були поновлені при апеляційному перегляді, вона не була обмежена у правах, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і в правах бути присутньою в апеляційному суді, заявляти там клопотання та подавати докази. Але бажання приймати участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 не виявила та звернулась на адресу апеляційного суду з заявою про проведення апеляційного розгляду за її відсутності. Тим більш, апелянт не оспорює фактичні обставини правопорушення, погоджується з тим, що таке мало місце. Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи на переконання суду не порушені.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З огляду на обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, враховуючи, що проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом є триваючим правопорушенням, строк накладення адміністративного стягнення слід відраховувати з дати його фактичного виявлення, у даному випадку й усунення, а саме з 12.08.2021 року.

Так, з огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку, що крайнім днем для накладення адміністративного стягнення у даній справі було 12.11.2021 року включно, а отже твердження апеляційної скарги з цього приводу не спростовують правильності та законності рішення прийнятого міськрайоннимрайонним судом, яке було ухвалено 09.11.2021 року, тобто в межах передбаченого ст.38 КУпАП строку.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.11.2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 937/10853/21