Справа №461/8839/21
Провадження №3/461/39/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В. Є, за участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника управління ПМП та МВ начальника відділу ОР Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за порушення митних правил за ст. 472 Митного кодексу, -

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил № 1724/209000/21, 05 вересня 2021 року близько 06 години 39 хв. в зону митного контролю митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «MercedesBenzsprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керівництвом ОСОБА_1 .

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій заявив про наявність в нього дитячих іграшок та речей особистого користування. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації під час проведення митного огляду у вантажному відсіку транспортного засобу без ознак приховування було виявлено товари, не зазначені у декларації.

Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковано за ст.472 МК України, як переміщення через митний кордон України вищевказаного товару шляхом недекларування, тобто, незаявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а самепро його наявність та кількість.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бабій І.М. під час розгляду справи просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення - порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 МК України, та просив визнати його винним і визначити міру стягнення.

Заслухавши доводи представника митниці, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вищенаведеного адміністративного правопорушення, передбаченогост.472 Митного кодексу України, з огляду на наступне.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з статтею 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 489МК Українипередбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Галицькою митницею, відповідно до протоколу про порушення митних правил №1724/209000/21, 05 вересня 2021 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбаченаст. 472 МК України, а саме: переміщення через митний кордон України товару шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість).

Диспозиція статті 472Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, незаявлення за встановленою письмовою, усною або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму інших відомостей для митної мети.

Відтак, визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до вимог частини першої статті 374 Митного кодексу України, умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з частиною четвертою ст.374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Згідно з частиною першою статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті 366 МК України, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Постановою КМУ №451 від 21.05.2012 року «Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними» затверджено Типову технологічну схему здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон.

Відповідно до пункту 11 зазначеної технологічної схеми, для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Пунктами 12 і 13 Типової технологічної схему здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон встановлено, що переміщення та митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється з використанням двоканальної системи, на смугах руху, визначених для переміщення автомобільних транспортних засобів за їх типами, з урахуванням вимог законодавства щодо декларування та оподаткування автомобільних транспортних засобів і товарів (у разі неможливості розмежування смуг руху - у визначених місцях режимних зон пунктів пропуску - боксах поглибленого огляду, на оглядових майданчиках тощо).

Смуги руху, позначені символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначені для переміщення товарів в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Декларування автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється шляхом вчинення дій.

Смуги руху, позначені символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначені для переміщення всіх інших автомобільних транспортних засобів і товарів.

Особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України, самостійно обирає смугу руху ("зелений" або "червоний" коридор) для проходження митного контролю.

Згідно пункту 3 вищезазначеної схеми, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно в зонах митного контролю і завершується митним оформленням відповідно до вимог законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, зокрема з контрольного талону серії водій транспортного засобу марки «MERCEDESBENZSPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 порядок проходження по смузі руху «червоний коридор».

Відповідно до статті 366 МК України, канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян, тобто громадян, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і підлягають письмовому декларуванню.

Таким чином, підтверджено, що ОСОБА_1 , шляхом вчинення дій обрання смуги руху «червоний коридор», заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають письмовому декларуванню, підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 переміщував товар комерційного призначення, значного обсягу та об`єму та речі, які належали особисто ОСОБА_1 .

Відповідно донаказу Мінфіну №614 від 28.05.2012 року, митна декларація для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності (далі - декларація), - письмова заява громадянина або уповноваженої особи, що подається митному органу та містить відомості щодо товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України (надходять на адресу громадян або відправляються громадянами), необхідна для їх митного контролю та митного оформлення.

В митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності він зазначив, що переміщував іграшки та особисті речі.

Також, встановлено, що переміщуваний товар комерційного призначення ОСОБА_1 не приховував та заявив контролюючим органам про його переміщення та необхідність розмитнення. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався, оскільки знаходився в у вантажному відділенні транспортного засобу. Крім того, переміщуваний товар був значним по об`єму та обсягу, займав практично половину всього вантажного відсіку автомобіля та не міг бути непоміченим працівниками митного органу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що на прохання своєї знайомої ФОП ОСОБА_2 мав перемістити та розмитнити придбаний нею у РПтовар. Даний товар був придбаний згідно рахунків фактур № 1/09/2021, № 2/09/2021, № 3/09/2021 від 01.09.2021 року за 12 470 польських злотих, що еквівалентно 88 539 грн.

Розмитнення мало бути проведено на митному посту «Мостиська» Львівської митниці. На оплату митних платежів ОСОБА_3 надала йому 35 000 грн. 05 вересня 2021 року, прибувши спочатку до зони прикордонного контролю в пункті пропуску «Медика-Шегині» митного поста «Мостиська» приблизно о 02 годині 30 хв. пройшов прикордонний контроль та обрав смугу руху «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Одразу по завершенню прикордонного контролю розпочався митний контроль. Відмітив, що нічого не приховував під час проходження митного контролю оскільки даний товар, переміщувався в значних обсягахта знаходився в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування в коробках. Для проходження митного контролю він свідомо обрав порядок проходження по смузі руху «червоний коридор», тобто вчинив дії, спрямовані на декларування транспортного засобу та товарів, які у ньому знаходились і підлягають оподаткуванню, підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України, оскільки мав намір та повинен був задекларувати наявний у автомобілі товар. В зоні митного контролю відкрив транспортний засіб з переміщуваним товаром та одразу усно заявив представнику митного органу про бажання вчинити передбачені законом дії з розмитнення переміщуваного товару та показав йому наявні рахунки-фактури. Інспектором митниці була надана декларація та вказано про необхідність провести декларування речей, які належать особисто ОСОБА_1 , скеровано автомобіль на площадку та дано вказівку очікувати інспектора, який має підійти до транспортного засобу і оглянути товар та визначити розмір митних платежів. На виконання такої вказівки ОСОБА_1 заповнив митну декларацію, яка підтверджує факт того, що він переміщував для себе лише дитячі іграшки та речі особистого користування, що відповідало дійсності, оскільки лише ці речі йому і належали. Він вперше проводив розмитнення товару на кордоні, то детальної процедури його проведення не знав. Віддавши митну декларацію інспектору, очікував на площадці інспектора, який мав провести огляд товару та його розмитнення. Декілька разів до автомобіля підходили митники та оглядали товар, яких він просив пришвидшити процес розмитнення. Один з митників зазначив, що йому буде дорого розмитнюватись та з`ясував чи треба йому таке розмитнення. Наголошував та звертав увагу на те, що перед початком проходження митного контролю повідомив працівника митного органу про наявність переміщуваного товару та намір задекларувати його письмово у митній декларації, тобто спочатку здійснив усне декларування, що також об`єктивно і достовірно підтверджується тим, що він обрав смугу руху «червоний коридор», однак, був позбавлений можливості здійснити письмове декларування комерційного товару, так як інспектором митниці після отримання інформації про наявність переміщуваного комерційного товару, не була надана можливість провести розмитнення товару комерційного призначення на митному пості. Працівники митного органу десь через 1,5 год після в`їзду в зону митного контролю та перебування на площадці скерували автомобіль в бокс поглибленого огляду та вказали на необхідність вивантаження товару для огляду, що ним і було зроблено. Він був впевнений, що перерахунок проводиться для визначення розміру митних платежів. Разом з тим, інспектором був складений протокол про порушення митних правил, жодного наміру ухилятися від декларування, тобто не заявляти точних відомостей про товар, а саме про його кількість та вартість, наміру він не мав, однак працівники митниці не надали йому можливості провести розмитнення переміщуваних товарів комерційного призначення. Зазначив, що не можливо, маючи таку кількість товару, уникнути процедури розмитнення переміщуваних товарів, а тому протокол є надуманим.

Допитана в якості свідка ФОП ОСОБА_3 надала суду показання в яких зазначила, що дійсно попросила свого знайомого ОСОБА_1 , який користується мікроавтобусом «MERCEDESBENZSPRINTER 316 CDI» привезти з РП в Україну придбаний нею товар. Даний товар був придбаний згідно рахунків фактур № 1/09/2021, № 2/09/2021, № 3/09/2021 від 01.09.2021 року за 12 470 польських злотих, що еквівалентно 88 539 грн. Знаючи, що партія товару є великою, підлягає до розмитнення, одразу ж надала ОСОБА_1 35 000 грн для сплати митних платежів. 05.09.2021 року ОСОБА_1 телефонував їй з кордону та сказав, що очікує поки до нього підійде інспектор митниці провести розмитнення її товару, але під ранок повідомив про складання щодо нього протоколу про порушення митних правил.

Відповідно достатті 62Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , оцінивши всі докази,суд прийшов до беззаперечного переконання, що громадянин ОСОБА_1 , обравши смугу руху «червоний коридор» своїми діями заявив про намір провести декларування переміщуваних речей, які були придбані фізичною-особою підприємцем ФОП ОСОБА_3 , адже в переміщуваному транспортному засобі такі товари знаходились без ознак приховування, їх була велика кількість та об`єм, що вже доводить, що працівникам митниці було відомо про необхідність їх розмитнення та надання ОСОБА_1 можливості провести декларування і розмитнення переміщуваного комерційного вантажу.

У відповіді на адвокатський запит № 6 від 17.11.2021 Головний центр обробки спеціальної інформації ДПС України вказує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їхав на територію України через пункт пропуску «Шегині`о 02 год 33 хв.

У відповіді на адвокатський запит Львівська митниця надала витяг з АСМО «Інспектор» з якого вбачається, що документи до митного контролю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були прийняті о 6 год 39 хв.

Суд погоджується з позицією захисту, що вина особи у справах про порушення митних правил повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а наявність таких значних часових розбіжностей між проходженням прикордонного контролю та початком митного контролю, який повинен бути розпочатий одразу ж після завершення прикордонного, свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуваючи чотири години в зоні митного контролю намагався вчинити дії на проведення розмитнення переміщуваних речей, свідомо розуміючи необхідність розмитнення переміщуваних речей.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Суд керується постановою ККС ВС у справі № 754/17019/17 (провадження № 51-2568км19), яка передбачає, що обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку наддало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Наведені факти та обставини свідчать про те, що уповноваженими особами митного органу в повній мірі не досліджено та не перевірено належним чином всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи та інших важливих для встановлення об`єктивної істини обставин справи, а також не зібрано належних доказів які усувають усі протиріччя та сумніви.

Такі факти ставлять під сумнів об`єктивність та неупередженість митного органу в ході провадження у даній справі та свідчать про безпідставність складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який набрав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак, митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об`єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на вищезазначені положення, у випадкуусного декларування товарів, декларування шляхом вчинення дій, працівник митниці повинен був надати особі можливість заповнити письмову митну декларацію для розмитнення товарів комерційного призначення, а також мав право вимагати її подання, що в даній справі зроблено не було.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено умислу ОСОБА_1 на вчинення порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Львівського апеляційного суду від 17.12.2020 року у справі № 461/1103/20 з аналогічних правовідносин.

Відповідно до статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;2) поясненнями свідків;3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;4) висновком експерта;5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Враховуючи вищенаведену тезу з рішення ЄСПЛ суд не може підміняти орган державного обвинувачення та відшуковувати додаткові докази винуватості особи.

Суд прийшов до беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від №1724/209000/21 від 05 вересня 2021 року, не відображають всіх ознак складу правопорушення, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях і ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.472МК України.

Відповідно до ч. 3 ст.528 Митного кодексу України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

Згідно з ч.3 ст.243 МК України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися.

Відтак, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 1724/209000/21 від05 вересня 2021 рокутоварислід повернути ОСОБА_1 для здійснення відповідних митних процедур або вивезення за межі митної території України без стягнення витрат за зберігання на складі митниці, згідно зіст.520 МК Українита судового збору, відповідно дост.40-1 КУпАП.

Керуючись, п.1 ч.1ст. 247КУпАП, ст.ст.69,198,222,243,335,472,528 МК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Вилучені, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1724/209000/21 від 05 вересня 2021 року, товари повернути ОСОБА_1 для вивезення за межі території України або для ввезення в Україну після сплати відповідних платежів.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя Радченко В. Є.