Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Костюка С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ДП «Житомирський лікеро горілчаний завод», проживаючий за адресою в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови, 05.12.2021 року о 01 год 45 хв водій ОСОБА_1 в м. Житомирі, вул. Шевченка, 35 керував автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння за №677 від 05.12.2021 року.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи, не надав належної оцінки доказам та прийшов до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд суттєвих порушень діючого законодавства.

Вказує, на відеозаписі з нагрудних камер патрульних поліцейських відсутні будь-які відомості щодо керування ним автомобілем, порушення ПДР України, не зафіксовано обставини та причини затримання автомобіля, будь-які інші докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Крім того, звертає увагу суду, що працівники поліції не зупиняли його автомобіль, оскільки він не рухався, а останні під`їхали до його автомобіля, припаркованого біля будинку за місцем проживання, а тому пред`явлення йому вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння є незаконним. Вказаний факт судом першої інстанції проігноровано.

Судом безпідставно відхилені його доводи про те, що проведений у медичному закладі огляд на стан сп`яніння є незаконним, а наявний в матеріалах справи висновок лікаря недопустимим доказом, який, крім цього, містить недостовірні відомості щодо порядку проведеного огляду. Проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці. Проте, такий огляд на місці зупинки поведено не було.

Зазначений у висновку лікаря нібито факт відмови від надання біологічних зразків не відповідає дійсності, оскільки, йому такі заходи не пропонувались, а лише запропонували видути повітря у невідомий технічний засіб вимірювання (алкотестер).

Відеозаписи з нагрудної камери поліцейського не можуть бути доказами у цій справі, оскільки в протоколі не вказано найменування та ідентифікаційний номер технічного засобу (відеокамери), на який здійснювалась відеозйомка.

Вказує, що розгляд справи становить для нього особливо важливе і принципове значення, оскільки він працює водієм, а незаконні дії працівників поліції фактично позбавляють його і його родину єдиного джерела заробітку та засобів до існування.

Незважаючи на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, він змушений витрачати час та кошти на доведення фактів упередженого, безпідставного та необ`єктивного притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке я насправді не вчиняв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 438011 від 05.12.2021 року; висновком КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради за № 677 від 05.12.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного відносно ОСОБА_1 , згідно якого лікарем встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння (0,34 % проміле алкоголю); письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 05.12.2021 року, написаного ним власноруч, згідно якого останній зобов`язується залишити свій автомобіль Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 на місці зупинки по вул. Шевченка, 35А та не керувати ним до повного витверезіння; рапортом інспектора взводу № 1 роти №1 БУПП в Житомирській області ДПП ст. лейтенанта поліції О. Кравчука від 05.12.2021 року.

Судом першої інстанції встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та зазначено, що взводом № 1 роти №1 БУПП в Житомирській області ДПП, було виявлено транспортний засіб Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , який було перевірено згідно відпрацювання здійснення профілактики крадіжок з транспортних засобів у нічний час по орієнтуванню.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, транспортний засіб ОСОБА_1 було виявлено на проїжджій частині прибудинкового двору з увімкненим двигуном та фарами, який не було припаркований на спеціально відведеному для паркування місці. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що після дня народження сина, розвіз по домівкам гостей, біля магазину випив пляшку пива та проїхав пару метрів від магазину до дому.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При цьому ОСОБА_1 просив працівників поліції вибачити його, не проводити його огляд.

Відповідно до висновку КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради № 677, засвідченого лікарем наркологом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою приладу «Драгер 7510», перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,34 % проміле.

Під час проходження огляду ОСОБА_1 бажання здати біологічні зразки для виявлення стану алкогольного сп`яніння або незгоди з результатами освідування не висловлював.

На переконання апеляційного суду, істотних порушень працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було, протокол складений у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проводився у відповідності до вимог закону, а протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що оптичний диск із відеозаписом є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний пристрій, яким здійснено відеофіксацію, суд вважає необґрунтованими.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

Відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом та має ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Суд першої інстанції перевірив доводи захисту, які аналогічні доводам апеляційної скарги та дав їм належну оцінку та обґрунтовано їх відхилив, погоджується з такими висновками і апеляційний суд.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук