ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/147/22 Справа № 694/81/22 Категорія: ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №694/81/22 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Звенигородського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 12.01.2022 о 18.42 год. в с.Стебне по вул. Центральній керував автомобілем «Рено Кенго», д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився у чергового лікаря у Звенигородській БЛІЛ за адресою м.Звенигородка, вул. Героїв Небесної Сотні, 79.

Він же, 12.01.2022 о 18.42 год. в с.Стебне по вул. Центральній керував автомобілем «Рено Кенго», д.н.з НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку ТЗ, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, д.н.з. НОМЕР_2 , в с.Стебне, Звенигородськеого району Черкаської області, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядалися з дотриманням ст. 36 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він зупинився відразу після подачі працівниками поліції відповідних сигналів, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП. Зазначає, що висновок про перебування в стані алкогольного сп`яніння складений щодо іншої особи, йому не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки, жодні адміністративні матеріали в його присутності не складалися, пояснень він не надавав, та нічого не підписував. Вказує, що працівниками поліції не було залучено свідків.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Токар О.М., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, та підтримали апеляційні вимоги, і просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155138 від 12.01.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.01.2022 о 18.42 год. в с.Стебне по вул. Центральній керував автомобілем «Рено Кенго», д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився у чергового лікаря у Звенигородській БЛІЛ за адресою м.Звенигородка, вул. Героїв Небесної Сотні 79 (а.с 1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030127 від 12.01.2022, який також відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.01.2022 о 18.42 год. в с.Стебне по вул. Центральній керував автомобілем «Рено Кенго», д.н.з НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку ТЗ, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, д.н.з. НОМЕР_2 , в с.Стебне, Звенигородськеого району Черкаської області, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП (а.с 16);

- даними висновку Звенигородської БЛІЛ, згідно якого ОСОБА_1 12.01.2022 о 20.00 год. перебував у стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- письмовими показаннями ОСОБА_1 , в яких останній вказував про те, що він рухався на власному автомобілі. Працівники поліції зупиняли його за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, однак він не виконав їх вимоги. Зазначив, що перед початком руху на автомобілі він вживав алкогольні напої, а тому працівники поліції виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, і він на їх вимогу погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, та був зупинений шляхом переслідування. В медичному закладі ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відносно нього буде складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, та в сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт стверджує, що він відразу виконав вимогу працівників поліції про зупинку, однак вказані доводи не узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого автомобіль ОСОБА_1 переслідувався працівниками поліції на протязі більше 4 хвилин. В цей час ОСОБА_1 маневрував та намагався втекти, однак був зупинений шляхом блокування.

Доводи апелянта про те, що висновок лікаря складений щодо іншої особи, а саме ОСОБА_2 , є неспроможними, оскільки висновок складено щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у вказаному висновку зазначено особу, яка доставила ОСОБА_1 до медичного закладу, а саме - О. Луценко.

КУпАП та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не містять обов`язкової вимоги про необхідність наявності відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, після якої особу можливо доставити до медичного закладу, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

В матеріалах справи міститься відеозапис, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП наявність свідків є необов`язковим, як про те зазначає апелянт.

Згідно даних відеозапису ОСОБА_1 було повідомлено працівниками поліції про те, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, та про їх розгляд його буде повідомлено додатково, а тому посилання апелянта про те, що жодні адміністративні матеріали в його присутності не складалися, є неспроможними.

Судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки він безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду справи разом з своїм захисником Токар О.М., апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 15.02.2022 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з застосуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка