ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/304/22

22 лютого 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт НОМЕР_1 виданий 29.03.2003 Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2022 року у м.Костопіль відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим дільничним офіцером поліції ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ВАВ №408952 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 05.01.2022 о 14:30 годині, громадянка ОСОБА_1 в приміщенні Костопільського районного суду висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в чиненні адміністративного правопорушення заперечила та пояснила, що усе вказане ОСОБА_2 у заяві є неправда. Вказала, що ОСОБА_3 є клієнти ОСОБА_2 у справі за її позовом до них про відшкодування шкоди і що вона вилуговується перед ними, постійно пише на неї зави, листи в усі можливі інстанції, але вона під час розмови з нею не застосовувала нецензурну лексику.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дупак В.Г., подав письмове заперечення. В судовому засіданні захисник факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що належних доказів вчинення правопорушення матеріали справи не містять, що емоційна розмова ОСОБА_1 із адвокатом Больбіною С.С. відбулась 05.01.2022 після завершення судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка є наслідком ДТП, яка сталась 31.07.2020, у якій ОСОБА_4 керуючи мопедом збив сина ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і який з місця ДТП був доставлений в лікарню, довго лікувався і внаслідок ДТП досі має рубець на обличчі. Адвокат Больбіна С.С. представляє інтереси відповідача у вказаній справі і поведінка останньої не сподобалась ОСОБА_1 , а тому остання і запитала у неї про те, чи має вона дітей і якби у неї на руках була її дитина в крові, то вона б по іншому себе поводила. Жодних образ, нецензурних вислові на адресу ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не висловлювала, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Також пояснив, що протокол складений з порушенням передбачених ст.254 КУпАП строків і не може бути допустимим доказом у справі. Просить закрити у зв`язку з цим провадження у справі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ситуація на справді не така однозначна і що ОСОБА_1 не розуміє, що вона як представник виконує свою роботу і що 05.01.2022 ОСОБА_1 була дуже знервована, ображала її нецензурною лексикою, бажала, щоб її руки були в крові її дітей, ображала, проклинала дітей і що між ними була сварка у той день.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Дупака В.Г., потерпілої ОСОБА_2 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідальність за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один iз найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь, гідність людини та утискають будь чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном інші подібні дiї, до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські мiсця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляд самовільна без потреби зупинка комунального транспорту тощо.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

При цьому, доказами вчинення особою дрібного хуліганства, відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Так, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №408952 від 24.01.2022 не містить відомостей про свідків вказаного у протоколі правопорушення.

Разом з тим, протокол містить відомості про понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак матеріали справи не містять відомостей про дії, під час проведення якої були присутні вказані поняті.

Пояснень вказаних понятих матеріали справи також не містять.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відібрані 12.01.2022, однак вказані свідки не зазначені як безпосередні свідки події у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 є відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 до останнього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і його представником є адвокат Больбіна С.С., а свідок ОСОБА_8 є його матір`ю, чого ні ОСОБА_1 , ні потерпіла ОСОБА_2 не заперечували.

Відтак, вказані особи є заінтересованим і тому суд не приймає до уваги письмові пояснення останніх від 12.01.2022.

При цьому суд враховує, що з письмових пояснень свідка ОСОБА_9 від 14.01.2022 вбачається, що 05.01.2022, після судового засідання, громадянка ОСОБА_1 на підвищених тонах спілкувалась із громадянкою ОСОБА_2 і в суть розмови свідок не вникала. Відомостей про образи чи інші дії ОСОБА_1 , які могли б бути кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення пояснення свідка ОСОБА_9 не містять.

Суд також враховує, що суперечка, яка виникла 05.01.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в приміщенні Костопільського районного суду, виникла в силу наявних неприязних відносин між вказаними особами, які є наслідком розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди і така поведінка ОСОБА_1 фактично є критикою дій представника ОСОБА_4 .

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 умисних дій, тобто вчинених з розумінням, усвідомленням, що своїми діями остання порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства, матеріали справи не містять.

Суд також не приймає до уваги доводи потерпілої ОСОБА_2 щодо висловлювань ОСОБА_1 образ на її адресу, висловлювання на адресу її та дітей прокльонів, висловлювань нецензурними словами, оскілки будь-яких доказів цьому матеріали справи не містять і судом таких доказів не здобуто.

Щодо доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Дупака В.Г., про неналежність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із складанням його пізніше ніж протягом 24 годин, то суд не приймає їх до уваги, оскільки суд оцінює докази як кожен окремо, такі в сукупності, у тому числі на предмет наявності відомостей про наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі №36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дійшов переконливого висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних поза розумним сумнівом доказів того, що 05.01.2022, о 14:30 год, ОСОБА_1 , в приміщенні Костопільського районного суду, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 і дії останньої характеризувались би умислом, тобто розумінням, усвідомленням, що своїми діями остання порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільств, а відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/304/22 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч