Справа № 158/2544/21
Провадження № 3-в/0158/3/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2022 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за поданням начальника Луцького РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області про вирішення питання щодо виконання постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В
Начальник Луцького РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області Захарчук О.М. звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо виконання постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року відносно ОСОБА_1 .
Подання мотивує тим, що згідно постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.
Оскільки, ОСОБА_1 на даний час не може виконувати суспільно корисні роботи за станом здоров`я, просить вирішити питання, пов`язане з виконанням постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року у зв`язку з неможливістю її виконання.
Представник Луцького РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справив судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Правопорушник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи № 04/2021, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та застосовано стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 200 годин.
Як вбачається з повідомлення Ківерцівського МВУЖКГ № 7 від 31.01.2022 року, ОСОБА_1 не був прийнятий на суспільно корисні роботи, по причині відсутності в даного громадянина паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера.
Згідно повідомлення № 115 15-22 2-21 від 15.02.2022 року КП «Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 02.08.2021 року по 03.09.2021 року з діагнозом «Уламковий перелом лівого надколінника із зміщенням. Проведена операція.
Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.
Частина друга цієї норми визначає, що суспільно корисні роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.
За положеннями ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 300 КУпАП).

КУпАП містить низку норм, якими врегульовані питання, що виникають при виконанні постанов про накладення адміністративного стягнення.

Так, ст. 301 цього Кодексу, визначає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Ст. 302 КУпАП встановлені обставини, які є підставою для припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. Такими підставами є обставини, зазначені у пунктах 5, 6 і 9 ст. 247 цього Кодексу, а саме: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Провадження про виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт врегульоване нормами глави 31-А КУпАП.

Так, за приписами ст. 325-4 цього Кодексу постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Стаття 325-4 КУпАП визначає, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Водночас слід зазначити, що на відміну від положень, які визначають порядок виконання інших видів адміністративних стягнень, зокрема, громадських та виправних робіт, главою 31-А КУпАП не передбачено можливості заміни суспільно корисних робіт на інший вид адміністративного стягнення.

Отже з огляду на те, що ОСОБА_1 захворів на хворобу, яка позбавляє його можливість виконувати суспільно-корисні роботи; в останнього відсутній паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер, а з подання та матеріалів його особової справи не вбачається наявність обставин, які є підставою для припинення виконання постанови, також не встановлено обставин ухилення його від відбування адміністративного стягнення, необхідно розглянути питання застосування аналогії закону як способу заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні норми закону, що регламентує подібні відносини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зробив правовий висновок, відповідно до якого певні гарантії кримінального процесу мають поширюватися і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такий висновок Конституційного Суду України обґрунтований тим, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень вказав на те, що справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, а у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява N 7460/03) зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, з метою заповнення наявної прогалини у КУпАП, який не містить положень про можливість заміни суспільно корисних робіт на інший вид адміністративного стягнення або припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення внаслідок втрати особою працездатності, наявні підстави для застосування аналогії права, а саме норм Кримінального кодексу України.

Частина 2 статті 84 цього Кодексу визначає, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Враховуючи, що наявна у ОСОБА_1 хвороба позбавляє його можливісті виконувати суспільно-корисні роботи, що в свою чергу робить неможливим відпрацювання ним суспільно корисних робіт, суд вбачає підстави для припинення виконання даної постанови вважаючи, що таке рішення відповідає засадам законності та верховенства права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 7, 183-1, 302 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В

Припинити виконання постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч