Справа № 144/228/22
Провадження № 3/144/138/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2022 року смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 215199 від 07 березня 2022 року, ОСОБА_1 07.03.2022 року о 01 год. 30 хв. в смт. Теплик по вул. Незалежності керував автомобілем Opel Vectra, держномер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено з грубими порушеннями норм законодавства, не в його присутності, без вручення йому другого примірника протоколу, а відомості, викладені у ньому, не відповідають дійсним обставинам.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ляховська О.Т. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 07 березня 2022 року відносно її підзахисного складений з істотним порушенням норм чинного законодавства, подія за участю ОСОБА_1 сталася о 01 год. 30 хв. за відсутності свідків, а протокол було складено о 08 год. 20 хв. у відділенні поліції.

Свідками керування ОСОБА_1 автомобілем Opel Vectra, держномер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння вказані ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), які цю обставину засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд викликав в судові засідання повістками, які вони отримали особисто, що підтверджується інформацією рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Тобто свідки належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, проте в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, що свідчить про їх небажання давати суду пояснення.

Враховуючи твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків під час зупинки автомобіля, а також відсутність відеозапису в матеріалах справи, лише допит судом свідків міг підтвердити або спростувати факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в силу чого суд змушений був відкладати розгляд справи, що порушувало розумні строки її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали адміністративної справи, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п. 6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Системний аналіз законодавства дає суду підстави для висновку, що присутність двох свідків є обов`язковою умовою допустимості доказу, що підтверджує огляд водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , лише в протоколі наявні їх підписи.

Як наслідок, на переконання суду, дані, відображені працівником поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і нормам міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя