ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2022 Справа №607/3361/22

провадження № 3/607/2010/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Романове Село, Збаразького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сержанта із матеріального забезпечення 10 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону,
за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 43 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-11 КУпАП від 22 лютого 2022 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), головний сержант ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, головний сержант ОСОБА_1 08.02.2022 не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1497 від 22.12.2021 в частині щодо дотримання розпорядку дня в 2022 навчальному році в умовах особливого періоду, за наступних обставин. Так, 18.02.2022 о 14.00 год. під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 командир 4 артилерійського дивізіону підполковником ОСОБА_2 було виявлено відсутність ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Головний сержант ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 20 від 01.02.2022 був направлений на лікування до Військово-медичного центру Західного регіону м. Львів, термін перебування на лікуванні з 01.02.2022 по 16.02.2022. Проте, головний сержант ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 у м. Тернопіль лише 21.02.2022 о 09:00 год. та підтверджуючих документів чи відомостей про законність свої відсутності не надав. Таким чином, за викладених вище обставин, головний сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду сержанта із матеріального забезпечення 10 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем військової служби за контрактом тривалістю до десяти діб, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року, зі змісту якої вбачається, що останній просить суд розглянути справу про адміністративне правопорушення без його участі, у зв`язку зі необхідністю виконання завдань за призначенням.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку:
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативноправових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
У протоколі про адміністративне правопорушення № 43 про військове адміністративне правопорушення від 22 лютого 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-11 КУпАП, зокрема будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду сержанта із матеріального забезпечення 10 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем військової служби за контрактом тривалістю до десяти діб.
Разом з тим, частиною 2 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.
Зазначене вище свідчить на те, що викладена у фабулі протоколу суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не відповідає приписам закону.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.
Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За таких обставин, наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 172-11, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяН. Р. Кунець