ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/221/22 Справа № 190/1357/21 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - адвоката - Ліненко О.А.

апеляційну скаргузахисника - адвоката Ліненко О.А. на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 454,00 грн.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 09 вересня 2021 року о 06 год. 30 хвл. по вул. Першотравнева в м. П`ятихатки Дніпропетровської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівників поліції від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ліненко О.А. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду. Зазначає, що судом безпосередньо не було допитано свідків події, не надано правової оцінки доводам щодо безпідставної зупинки транспортного засобу.

Вважає, що судом не надана належна оцінка показанням ОСОБА_1 , який вказав, що транспортним засобом не керував, незгоден був проходити огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою спеціального алкотестеру Драгер через те, що не довіряє технічним характеристикам обладнання, а проходження огляду у медичному закладі останньому не пропонувалось, однак він самостійно після складання протоколу поїхав до лікарні та пройшов огляд, згідно якого в нього ознак сп`яніння не виявлено.

Вказує, що направлення на проходження огляду особисто йому не вручалось, у зв`язку з чим була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зауважив на тому, що співробітниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки на місці зупинки транспортного засобу йому було запропоновано пройти огляд лише за допомогою приладу Драгер, від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся, оскільки це йому взагалі не пропонувалося, втім він самостійно після складання протоколу пройшов медичний огляд в лікарні, за результатами якого в нього ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ліненко О.А. підтримав позицію підзахисного та доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Так, згідно ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КупАП, деталізований затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Постанова) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Пунктами 2, 6 Розділу І Інструкції та п.п. 1-6 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці - лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу І Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КупАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З наведених нормативних положень випливає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює одночасна відмова водія як від проходження огляду на місці за допомогою технічних засобів, так і від прослідування до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння в його умовах лікарем.

Таким чином, згідно вимог вищезазначеної Інструкції інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі наявності у ОСОБА_1 ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння зобов`язаний був запропонувати останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, а у разі відмови водія пройти такий огляд на місці зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 прослідувати до найближчого відповідного закладу охорони здоров`я для огляду в його умовах лікарем, і лише у випадку відмови водія від обох пропозицій виникали підстави для складання щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, оглянуті в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які додані до матеріалів справи, не містять жодних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Також з наданого відеозапису вбачається, що співробітниками патрульної поліції взагалі не було конкретизовано, який саме огляд запропоновано пройти водієві, оскільки вони обмежились тільки пропонуванням огляду у встановленому порядку.

Крім того з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру і порядок проходження огляду на стан сп`яніння, його права та обов`язки у межах такого огляду, наслідки відмови від його проходження.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог ст.266КУпАП та вказаної Інструкції, вважається недійсним. Крім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не бажав проходити огляд на місці з міркувань недовіри до точності показань приладу Драгер, втім не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і фактично у подальшому пройшов його за власною ініціативою, отримавши негативний результат (а.с.2), матеріалами справи не спростовуються.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується довідповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, не доведена допустимими та достовірними доказами.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст .130 КупАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ліненко О.А. - задовольнити.

Постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця