Справа № 206/164/22
Провадження № 3/206/243/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2022 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В Самарський районний суд м. Дніпропетровська надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , які постановою судді були об`єднані в одне провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №247319 зазначено, що 10.01.2022 року о 21-55 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна,2 ОСОБА_1 знаходячись у громадському місці у п`яному вигляді нецензурно голосно виражалась в присутності громадян, чим вчинила дрібне хуліганство за що, передбачена адміністративна на відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу серія ВАБ №247320 від 10.01.2022 року, вона ж 10.01.2022 о 21-55 год. за адресою: АДРЕСА_2 знаходилась у п`яному вигляді нецензурно лаялась, хватала руками за формлений одяг та на неодноразові законні вимоги співробітників поліції припинити правопорушення не реагувала та продовжувала у зухвалій формі чинити правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Також вона, згідно протоколу серія ВАБ №222952 10.01.2022 року о 21-55 год. за адресою: АДРЕСА_2 ухилялась від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї дитини ОСОБА_2 , а саме: залишила дитину одну біля залізничного переїзду, коли в той час вживала алкогольні напої, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення до суду не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, враховуючи викладене, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст.184 КУпАП суду надані: протоколи про адміністративне правопорушення, копії рапорту, протокол затримання ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй адміністративних правопорушень суду надано не було.

Проте самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є доказами доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

Так, до протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 не надано ні заяв, ні пояснень свідків, ніяких відеоматеріалів.

Що стосується долученого до матеріалів справи копії рапорту співробітника поліції, то у розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою, тому його не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

Тобто, із підсумку викладеного слідує, що в матеріалах справи не має ніяких доказів, які б могли об`єктивно підтвердити провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст.184 КУпАП.

Положеннями п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у ході дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст.184КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 287, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст.184КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Плінська