Справа № 226/405/22
Справа № 226/405/22
Провадження № 3/226/166/2022
П О С Т А Н О В А

21 лютого 2022 року м. Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Тетяна Олександрівна, розглянувши матеріал, що надійшов від Відділення поліції №2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, інвалід ІІ групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 01 лютого 2022 року о 15.00 год. знаходився у громадському місці біля будинку № 35 пров. Копержинської м. Мирноград Донецької області, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив пп.2 п.22 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному визнав та підтвердив, що обставини вчинення ним адміністративного правопорушення викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності.

Наявність скоєного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 462299 від 01.02.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_1 в суді.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч. 1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами (далі за текстом постанова КМУ від 09.12.2020 № 1236) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 року на всій території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 та від 20.05.2020 № 362.

Відповідно до п.п.2 п.22 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Отже, сукупність наведених доказів та правові акти вказують на те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, що діяла у редакції під час вчинення правопорушення.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення, суд враховує, як того вимагає ст.33 КУпАП, характер та обставини скоєного правопорушення, а саме те, що вчинене адміністративне правопорушення не було систематичним, особу порушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, те, що будь-яких негативних наслідків від її дій не настало.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

З огляду на приведене, приходжу до висновку, що вчинене правопорушення є малозначним, внаслідок чого відповідно до ст.22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а справу відносно нього закрити з оголошенням йому усного зауваження.

Керуючись ст.ст.22, 283, 284, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44-3 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області.

Суддя Т.О. Коваленко