Справа № 595/258/22
Провадження № 3/595/157/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022

м.Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю адвоката Вуїв А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2022 року приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 в с.Підзамочок, Чортківського району, керував автомобілем «Форд Транзіт», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення в яких зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений о 21 год. 40 хв., а у графі суть адміністративного правопорушення і опис встановлених обставин зазначено 21 год. 50 хв. Тобто протокол був складений завчасно. На місці вчинення нібито адміністративного правопорушення працівник поліції не надав на його прохання для огляду технічний прилад «Драгер» та його сертифікацію і не надав на його клопотання ознайомитися з матеріалами справи, що і є зафіксовано на відеозаписі. Працівником поліції не було роз`яснено права і обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, проте відмітка «виправленому вірити» відсутня та не містить точного місця вчинення адміністративного правопорушення. Працівник поліції і у протоколі не зазначає марки та серійний номеру спеціального технічного засобу, яким мені пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що позбавляє можливості перевірити чи входить цей спеціальний засіб, до переліку засобів затверджених МВС, чи є він сертифікованим та чи пройшов повірку в установленому законом порядку.

Вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними доказами, оскільки вказані пояснення заповнені у стандартному бланку, заздалегідь підготовленому працівниками поліції, є ідентичними, тобто свідки не могли змінювати те, що зазначено в бланку. Вказані пояснення не містять у собі належних відомостей щодо обставин можливого вчинення адміністративного правопорушення. Також, в матеріалах справи є відеозаписи надані працівниками поліції, які вважає неналежними доказами, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис з місця зупинки транспортного засобу. Диск, який наданий суду містить 3 відеозаписи, на яких відсутня дата та час вчинення нібито адміністративного правопорушення, також відсутнє підтвердження того, що він керував транспортним засобом 03.03.2022 р. о 21 год. 50 хв. , оскільки у зазначений час він ним не керував.

Адвокат Вуїв А.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечила з підстав наведених у запереченні. Суд, вислухавши адвоката, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ААБ № 093255 від 03.03.2022 року; постановою серії БАБ № 610576 від 03.03.2022 року про накладення на адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП.

Твердження адвоката у судовому засіданні, що протокол про адміністративне правопорушення складений о 21 год. 40 хв., а у графі суть адміністративного правопорушення і опис встановлених обставин зазначено 21 год. 50 хв., тобто протокол був складений завчасно, суд оцінює критично, оскільки до матеріалів справи додано постанову серії БАБ № 610576 від 03.03.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення вказані у ній 03.03.2022 року о 21 год. 20 хв. На підтвердження того, що дана постанова оскаржена чи скасована, ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом суду доказів не надано.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Транзіт», д.н.з. НОМЕР_1 . Також, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи проїхати до медичного закладу, проте останній відмовився.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Як вбачається із матеріалів справи до них долучено відеозаписи. Крім того, судом викликались у судове засіданні свідки, проте за викликом останні не з`явилися, суд вважає, що повторно викликати свідків у судове засідання не доцільно, оскільки в матеріалах справи наявний диск із відеозаписами.

Посилання адвоката на те, що дані відеозаписи є неналежним доказом, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу ІІІ вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

З оглянутих відеозаписів, наданих суду, вбачається, що вони здійснені за допомогою відеореєстраторів, які закріплено у службовому автомобілі поліції та на форменому одязі працівника поліції. Отже, в даному випадку зафіксовані відеореєстратором відомості є доказами в розумінні статті 251 КпАП України.

Щодо посилань адвоката на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, слід зазначити, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 протокол не підписав, не подав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 07.11.2015 року.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням ПДР, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.252, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора