Справа № 344/2474/22
Провадження № 3/344/1849/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Вотум», ІПН невідомий, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу №ІФ58/0294/АВ-П2/ПТ від 02.07.2021, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Вотум», вчинив адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, а саме: ст. 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган стосовно працівників повинен проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів. Проте, в ТОВ «Вотум» працівників не проінформовано під розписку про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів.; абзац перший пункту 2.5 глави 2 Інструкції № 58, відповідно інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під підпис в особистій картці, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки. Проте в ТОВ «Вотум» працівник ОСОБА_2 не ознайомлений в особовій картці під підпис з наказами ПРО прийняття та звільнення з роботи; ч. 2 ст. 30 ЗУ № 108, у ТОВ «Вотум» не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи. Так згідно табеля обліку використання робочого часу за березень 2021 року інженер б/к ОСОБА_3 фактично відпрацював 6 днів (48 год) проте у графі відпрацьовано за місяць вказано що ОСОБА_3 відпрацював 22 дні (176 год.); стаття 70 КЗпП. Так, згідно статті 70 Кодексу законів про працю України тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш 42 годин. Однак в ТОВ «Вотум» працівникам товариства не забезпечено тривалість щотижневого безперервного відпочинку не менше 42 годин. До прикладу, як встановлено з табеля обліку робочого часу за квітень 2021 року ст. інженеру в період з 19 по 25.04.2021 року не було забезпечено тривалість щотижневого безперервного відпочинку 42 години.; ч.1 та ч.2 ст. 107 КЗпП, ч.2 ст. 72 КЗпП, ч.4 ст. 73 КЗпП В ТОВ «Вотум» оплата за роботу у неробочі дні проводиться у подвійному розмірі за фактично відпрацьовані години, проте не в повному обсязі. Так при розрахунку оплати за роботу у неробочі дні взято для розрахунку середньоденний заробіток, а не за фактично відпрацьовані години, чим порушено вимоги статті 107 КЗпП України. Порушення вимог ст.107 КЗпП України було допущено: у квітні 2021 року по ОСОБА_4 : у жовтні 2020 року по ОСОБА_5 ; ч.1 ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст. 24 ЗУ № 108, згідно вимог статті 115 КЗпП України виплата заробітної плати проводиться не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Проте, в ТОВ «Вотум» має місце несвоєчасна виплата заробітної плати. Так заробітну плату за першу половину січня 2020 року працівникам товариства виплачено 15.01.2020. а заробітну плату за другу половину січня 2020 року 03.02.2020. тобто через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, чим порушено вимоги статті 115 КЗпП України; ч.4 ст. 115 КЗпП України; ст. 21 ЗУ№ 504 Згідно вимог статті 21 ЗУ «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Проте в ТОВ «Вотум» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так згідно наказу № 086-21 від 31.08.2021 надано основну щорічну відпустку ОСОБА_6 з 01.09.2021, проте заробітну плату за час щорічної відпустки йому виплачено не за три дні до початку відпустки, а 07.09.2021. чим порушено вимоги частини четвертої статті 115 КЗпП та статті 21 ЗУ № 504. Згідно наказу від 22.12.2021 №132-21 надано основну щорічну відпустку з 28.12.2021 ОСОБА_7 а заробітну плату за час щорічної відпустки йому виплачено не за три дні до початку відпустки, а 29.12.2021. Порушення строків виплати заробітної плати за час щорічної відпустки були допущені при наданні щорічних відпусток іншим працівникам товариства у 2020 2021 роках; ч. 1 ст. 116 КЗпП України, під час звільнення працівника виплата всіх сум (виплата заробітної плати, індексації, компенсації за невикористану відпустку) проводиться в день звільнення. Однак, в ТОВ «Вотум» при звільненні з роботи працівників виплати всіх сум, що належать їм від підприємства, не проводиться в день звільнення. Так, згідно наказу від 22.06.2021 № 060-21 звільнено з займаної посади ОСОБА_3 з 23.06.2021 року, однак повний розрахунок з ним проведено не в день звільнення, а 24.06.2021; с.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Проте, в ТОВ «Вотум» у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівникам не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зокрема, в день звільнення не проведено повний розрахунок зі звільненим ОСОБА_3 . Однак, йому не нараховано та не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день Фактичного розрахунку; ч.1 ст. 47 КЗпП України, належно оформлена трудова книжка видається працівникові у день звільнення. Проте в ТОВ «Вотум» при звільненні 23.03.2020 ОСОБА_2 (наказ №041-20 від 23.03.2020) йому не видана трудова книжка.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи. Станом на час розгляду справи жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю наступне.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу №ІФ58/0294/АВ-П2/ПТ від 02.07.2021про адміністративне правопорушення, актом № ІФ-58/0309 АВ від 07.02.2022 року складеним за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.41 КУпАП як порушення вимог законодавства про працю та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 41 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, ставлення до скоєного правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 9, 33, 41, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 496 гривень20 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК