Справа 688/707/22
№ 3/688/301/22
Постанова

Іменем України

28 березня 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івановичі Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , працюючого виконробом в ТОВ «НВФ «Термоуніверсал» м. Житомир,

за ст. 190 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 385726 від 20.03.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 20.03.2022 року о 12 год. 30 хв. зберігав гладкоствольну рушницю НОМЕР_1 та набої без дозволу ОВС. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 190 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав частково, зазначивши, що без відповідного дозволу зберігав патрони, проте вилучену рушницю не вважає зброєю, оскільки з неї неможливо здійснити відстріл патронів, придбав її на металобазі як металобрухт та відреставрував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю даний протокол про адміністративне правопорушення слід повернути до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 385726 від 20.03.2022 року кваліфіковані за ст. 190 КУпАП.

В той же час, стаття 190 КУпАП містить дві частини.

Так, ч. 1 ст. 190 КУпАП передбачена відповідальність за придбання, зберігання, передачу іншим особам або продаж громадянами вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду без відповідного документа дозвільного характеру, виданого уповноваженим державним органом.

Частиною 2 ст. 190 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Всупереч вказаним вимогам закону в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським ОСОБА_2 , який складав протокол, не зазначено частину статті, за якою обвинувачується ОСОБА_1 .

Окрім того, норма ст. 190 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу імперативного припису, викладеного у п. «а» ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Більше того, відповідно до вимог закону особа, яка притягається до відповідальності, має право, у тому числі, знати, у вчиненні якого правопорушення її обвинувачують, а в силу імперативного припису ст. 280 КУпАП у справі підлягають доказуванню, серед іншого, і подія правопорушення, як то: час, місце, спосіб, інші обставини вчинення правопорушення.

В супереч наведеному вище в протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, де саме зберігав рушницю ОСОБА_1 .

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 року бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. Патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, а також патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК України.

Крім того, неконкретизовано і викладене в протоколі обвинувачення в частині зберігання набоїв (не зазначено до якої саме зброї вони використовуються, не зазначено їх кількості, калібру, місця зберігання. А тому, не зазначення таких обставин щодо набоїв також позбавляє суд можливості правильно кваліфікувати дії ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Саме у межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення і повинен проводитися судовий розгляд.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відомості, надані особі відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності повинні бути достатніми для повного розуміння останньою суті висунутого проти неї обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Суд не вправі самостійно змінювати суть обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розгляд судом справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недотримання положень ст. 256 КУпАП унеможливлює належний розгляд справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

На підставі викладеного вважаю за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, оскільки наведені порушення закону є істотним і не можуть бути усунені в судовому засіданні. При цьому, звертаю увагу на необхідність виконання вимог, передбачених ст.ст. 254, 256 КУпАП, п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року №1376, якими передбачено недопустимість закреслень, виправлень, внесення додаткових записів у протоколі, після підписання його особою, стосовно якої такий складено.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 від 31.03.2015 року положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 КУпАП, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для належного оформлення оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 245, 254, 256, 278, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 190 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення.

Суддя: С.В. Козачук