Справа № 128/3060/21
Провадження № 33/801/38/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 рокуСправа № 128/3060/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бистрицького Максима Олексійовича,

розглянув апеляційну скаргу адвоката Бистрицького Максима Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 534456 від 29 жовтня 2021 року, водій ОСОБА_1 в цей же день о 00:40 год. на а/д М-21 288 км. с. Дорожнє керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння лиця, нечітка мова, медичний огляд відмовився проходити у встановленому законом порядку на безперервну відеозйомку бодiкамер AB0045, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 534457 від 29 жовтня 2021 року, водій ОСОБА_1 в цей же день о 00 год. 40 хв. на автодорозі М-21, 288 км, с. Дорожне, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з відбійником, чим порушив п. 12.1, 2.36 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 454 гривень. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 534456 від 29 жовтня 2021 року, серії ДПР18 № 534457 від 29 жовтня 2021 року; схемою місця ДТII від 29 жовтня 2021 року; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бистрицький М.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУПАПІ закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він не керував транспортним засобом. Вважає, що на технічному записі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом. Вказує, що транспортним засобом керував його товариш ОСОБА_2 , який приїхав на його прохання. Зазначає, що працівниками поліції не було запропоновано та направлено його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, вважає, що суд порушив його право на захист, відмовивши у відкладенні розгляду справи та розглянувши справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і її захисника.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її адвоката, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що водій ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року о 00 год. 40 хв. на автодорозі М-21, 288 км, с. Дорожнє, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з відбійником, чим порушив п. 12.1, 2.3б ПДР України.

Також, ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року о 00:40 год. на а/д М-21 288 км. с. Дорожнє керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння лиця, не чітка мова, медичний огляд відмовився проходити у встановленому законом порядку на безперервну відеозйомку бодікамер АВ0045, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Дані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушень та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №534456 від 29 жовтня 2021 року, серії ДПР18 №534457 від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від їх підпису, не вказавши мотиви своєї відмови від підписання. Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з 2.3б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534457 від 29 жовтня 2021 року (а.с. 9), схемі місця ДТП, яка є додатком до протоколу, в якій зафіксоване конкретне місце транспортної пригоди; детально описано післяаварійне розташування автомобіля відносно елементів проїзної частини, погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розміти (а.с. 12), а також рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Коваля О. від 29 жовтня 2021 року (а.с. 13).

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, як вбачається з обставин справи та наявного технічного запису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці де сталась ДТП.

Вказані дії останнього є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а на технічному записі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки вищенаведені обставини спростовуються переглянутими технічними записами з нагрудної камери працівників поліції, згідно яких він не заперечував факту вчинення ним ДТП, зокрема, на відеозаписі № ОСОБА_1 пояснює: «я постійно сидів за кермом, потім заснув і опинився на пасажирському сидінні».

Водночас, слід зазначити, що відповідно до вказаних технічних записів з нагрудної камери працівника поліції, зокрема, на відеозаписах , зафіксовано, як водій ОСОБА_3 неодноразово пропонував працівникам поліції «домовитися», з метою не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та щоб працівники поліції не складали відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, що у свою чергу підтверджує факт вчинення адміністративних правопорушень саме ОСОБА_1 і наміри його уникнути від відповідальності за вчинене.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 28 жовтня 2021 року він перебував на дні народженні в заміському кафе, де вживав алкогольні напої. Приблизно опівночі вирішивши їхати додому, зателефонував своєму товаришу ОСОБА_4 , попросивши останнього приїхати та відвезти його. Приблизно, о 00:20 год. 29 жовтня 2021 року ОСОБА_4 прибув до кафе де він відпочивав, сів за кермо автомобіля і повіз ОСОБА_1 додому. Однак, рухаючись на 288 км А/Д М-21 ОСОБА_4 відволікся на телефонний дзвінок та не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з відбійником. Після цього, внаслідок удару подушки безпеки, ОСОБА_4 став погано себе почувати і на пропозицію ОСОБА_1 викликав таксі і поїхав додому. В цей час, ОСОБА_1 залишився на місці ДТП для виклику евакуатора. Проте, приблизно через 10 хвилин до місця вчинення ДТП прибув наряд патрульної поліції, які відразу почали звинувачувати його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 повідомив, що на прохання ОСОБА_1 , з яким він перебуває в дружніх стосунках, прибув до кафе, де відпочивав останній, для того щоб відвезти його додому. Проте, під час керування транспортним засобом відволікся на телефонний дзвінок, внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Після цього, у зв`язку із поганим самопочуттям викликав таксі і поїхав додому у Вінницю. За медичною допомогою не звертався.

Оцінюючи надані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції оцінює їх критично, оскільки такі не співвідносяться із наявними матеріалами справи, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, і розцінюється судом, як намір уникнути ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Відтак, обставини про те, що автомобілем керувала інша особа, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та спростовуються сукупністю доказів наявними в матеріалах справи.

Покликання апелянта на те, що працівниками поліції не було направлено ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки він відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується переглянутим технічним записом з нагрудної камери поліцейського, тому у останнього були відсутні підстави для направлення останнього до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист й доступ до суду, оскільки розглянув справу за його відсутності, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

За загальним правилом статті 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Оскільки місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є с. Дорожнє Вінницького району Вінницької області, матеріали адміністративної справи щодо нього направлені до Вінницького районного суду Вінницької області.

Справа призначалась Вінницьким районним судом Вінницької області до розгляду два рази та в матеріалах справи наявні розписки, які підтверджують, що захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бистрицький М.О. був повідомлений про дату та час розгляду справи заздалегідь, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, що в силу положень статті 268 КУпАП не позбавляє суд можливості розглянути справу без участі правопорушника.

Так, 14 грудня 2021 року в судове засідання не з`явився ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Бистрицький М.О., та надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому доводи про поважність неявки в судове засідання нічим не підтверджені, а отже ОСОБА_1 не скористався своїм правом з`явитись у судове засідання та надати пояснення у суді чи правом на представлення своїх інтересів у суді першої інстанції через захисника.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП до цього переліку не входять.

Водночас, апелянт не навів переконливих доводів, яким чином його неявка до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом попередньої інстанції фактичних обставин справи.

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те що суд попередньої інстанції не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бистрицького Максима Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий