1Справа № 335/292/22 3/335/365/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фізична особа-підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022 в провадження судді з Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 4 від 04.01.2022, за результатами камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав до податкового органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2021, що призвело до порушення пп. «б» п. 176.2 ст. 176, п. 119.1 ст. 119 Податкового кодексу України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В судові засідання призначені на 25.01.2022 та 21.02.2022 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, направленням СМС-повідомлень на номер телефону та електронну адресу, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наступного.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частиною першою ст.163-4 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян. Зазначена норма є бланкетною. Обов`язок та порядок такого повідомлення визначено Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 51.1 ст. 51 та пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України платники єдиного внеску зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу (у тому числі в разі сплати квартальних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України).

Дослідивши матеріали, суд доходить наступного висновку.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.01.2022 за №4, актом про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу від 29.11.2021 №11719/08-01-24-06/.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-4 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496, 20 гривень.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 163-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Стеценко