Справа №705/857/22
3/705/848/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши в режимі відеоконференції за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 01.02.2022 о 21 год. 30 хв. на 198 км а/д М-05 керував автомобілем Форд Експрес д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Рекуша О.Р. 06.04.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, а саме: відеозаписом, доданим до адміністративної справи, зафіксовано, як водій ОСОБА_2 дає згоду працівнику поліції пройти огляд на предмет вживання алкоголю в медичному закладі. У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським Данилюком М.В. безпідставно зазначено, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування в медзакладі. Матеріали адміністративної справи не містять направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на предмет вживання алкоголю. Також ОСОБА_2 заперечує щодо наявності у нього стану алкогольного сп`яніння, оскільки останній випив того дня одну пляшку безалкогольного пива, алкогольних напоїв він не вживав. У даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якою регламентовано перелік підстав, за яких поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби. Тому і протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399900 від 01.02.2022, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за наслідком такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі, є недопустимими доказами.

У судовому засіданні адвокат Рекуш О.Р. підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку адвоката Рекуша О.Р., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами) (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом вимог п. 7 розділу І Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (із змінами), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту, або у разі відмови такий огляд пройти, є достатнім зафіксувати це на відеокамеру співробітника поліції, а у разі, якщо це неможливо зробити - підтвердженням, зокрема відмови, є пояснення свідків. У цій справі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на відеокамеру.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який було долучено до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував факту вживання ним 0,5 пива та в подальшому керування транспортним засобом. Також видно, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою Alcotest Drager на місці, так і в медичному закладі. При цьому суддя, роблячи висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду, у тому числі в медичному закладі, бере до уваги мотиви, з яких ОСОБА_2 не бажає проходити відповідний огляд, адже за результатами такого його можуть позбавити права керування автомобілем, про що ОСОБА_2 неодноразово зазначає.

Жодних заперечень у протоколі та в інших, доданих до нього документах, щодо обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_2 не зазначив. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 399900 від 01.02.2022 складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, із зазначенням наявних ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд не бере до уваги доводи щодо відсутності зазначених у протоколі причин зупинки транспортного засобу як підстави визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки такі відомості згідно зі ст. 256 КУпАП не передбачені для зазначення у ньому.

Посилаючись на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, захисник вказує на недопустимість як доказу складеного протоколу.

Статтею 30 Закону України "Про Національну поліцію" визначено види поліцейських заходів. Так, поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Статтею 31 вказаного Закону встановлено, що превентивні поліцейські заходи полягають, наприклад, у перевірці документів особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на відсутність законної підстави для зупинки транспортного засобу є необґрунтованою, оскільки для перевірки, зокрема, документів, що посвідчують право керування транспортним засобом, поліцейські можуть проводити зупинку автомобілів.

Отже, доводи клопотання про закриття справи зводяться до того, що процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення та дії працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу та подальшого оформлення матеріалів мали такі суттєві недоліки, що наслідком має бути визнання наявних у справі матеріалів недопустимими доказами з подальшим висновком щодо недоведеності події та складу адміністративного правопрушення.

Однак суд дійшов висновку, що наявні у справі матеріали є достатніми для встановлення дійсних обставин у справі, протокол складений відповідно до вимог закону.

Суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399900 від 01.02.2022, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення та містяться пояснення ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння; відеозаписом події, що мала місце 01.02.2022, який міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи.

За наведених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, повно та всебічно досліджених під час розгляду адміністративного матеріалу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко