Єдиний унікальний номер: 378/74/22
Провадження № 3/378/32/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 130 ч. 4, 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 січня 2022 року, близько 23 години 30 хвилин, по вул. Центральній в с. Гейсиха, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLD, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль з`їхав у кювет та перекинувся, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в подальшому, після ДТП за його участю вживав алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10є Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 вину свою визнав, підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення від 31 січня 2022 року, пояснивши, що він 30 січня 2022 року, не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLD, не впоравшись з керуванням з`їхав у кювет в результаті чого автомобіль перекинувся, після чого, перебуваючи в шоковому стані, не дочекавшись працівників поліції, випив 0,5 л алкогольного пива та 100 г коньяку, про що повідомив працівників поліції. В подальшому, у присутності свідків пройшов освідування на стан сп`яніння.

Постановою від 14 лютого 2022 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/74/22, провадження № 3/378/32/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та ЄУН 378/75/22, провадження № 3/378/33/22, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/74/22, провадження № 3/378/32/22.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 4, 124 КУпАП.

У відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.10є Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_3 у порушенні п. 12.1 та п. 1.10є ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме,

- даними протоколів про адміністративні правопорушення від 31 січня 2022 року серії ДПР 18 № 058142 та ДПР 18 № 507176, які складені уповноваженою на те особою; при цьому протоколи були підписані особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , з його власноручними поясненнями, де він зазначив, що не впорався з керуванням та після скоєння ДТП вживав алкогольне пиво 0,5 л та 100 г коньяку;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 січня 2022 року, з якої встановлено, що характер і локалізація пошкоджень на автомобілі VOLKSWAGEN GOLD свідчать про те, що автомобіль з`їхав у кювет та перекинувся;

- роздруківками письмових результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» Алкотест ARBL 0625 та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких проба позитивна 0,62 %;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких ОСОБА_1 31 січня 2022 року в їх присутності на вимогу працівників поліції пройшов огляд стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який показав результат 0,62 % та 0, 74 %;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31 січня 2022 року;

- даними відеозапису з місця події на оптичному диску, відповідно до якого зафіксовано, що ОСОБА_1 після ДТП за його участю, в присутності свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даних адміністративних проваджень, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаних правопорушень.

Звертаю увагу на те, що сутність вчинених правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення викладені із належною повнотою. Ознайомившись із протоколами про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень до протоколів, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Останній не був позбавлений можливості зазначити у протоколах про адміністративні правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначив.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких ОСОБА_1 керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLD, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого з`їхав у кювет та перекинувся, а після ДТП за його участю вживав 0,5 л алкогольного пива та 100 г коньяку до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Відповідно до довідки Відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 02.02.2022 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 4ст. 130 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Оскільки, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 130 ч. 4, 124 КУпАП, і оскільки відповідно до ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених,- до останнього необхідно застосувати санкцію, передбачену ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки вона передбачає більш серйозну міру стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення слід врахувати, що ОСОБА_1 вину визнав, у вчиненому розкаявся.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 4, 124 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 4, 124 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

- за ст. 130 ч.4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк.

Суддя Т. Н. Скороход