Справа № 450/2491/21 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 33/811/292/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Фецяка В.Я. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29.05.2021 о 00:15 год. у с. Борщовичі на вул. Л. Українки, 20 Львівської області керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п 2.5 ПДР.

На постанову судді захисник Фецяк В.Я. подав апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків викладених у постанові дійсним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що протокол складено з порушенням, а зазначені у ньому відомості не відповідають дійсності. У протоколі зазначено, що такий складено у присутності двох свідків, хоча залучення таких не зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. Вказує, що протокол в присутності ОСОБА_1 та свідків не складався, протокол містить неправдиві відомості, тому не може бути належним та допустимим доказом.

Зазначає, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, направлення на огляд не виписували, жодних вимог ОСОБА_1 поліцейські не висували, від огляду він не відмовлявся, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 , захисник Фецяк В.Я. не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи було призначено на 15:15 год. 30 березня 2002 року, яке за клопотанням захисника Фецяка В.Я. було відкладено на 09:30 год. 04 квітня 2022 року.

У судове засідання на 09:30 год. 04 квітня 2022 року ОСОБА_1 , його захисник Фецяк В.Я. не з`явились, будь-яких підтверджень щодо поважності причини неявки апеляційному суду не подали.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 та його захисником Фецяком В.Я. подавалось сім клопотань про відкладення судових засідань, що дає підстави для висновку апеляційному суду про свідоме затягування розгляду справи та небажання брати участь в судових засіданнях із врахуванням того, що ні сам ОСОБА_1 , ні його захисник Фецяк В.Я. у призначенні апеляційним судом засідання жодного разу не прибули.

Заважаючи на те, що ОСОБА_1 був повідомленим про час та місце розгляду адміністративного матеріалу, однак в судові засідання не з`являвся, зважаючи на належне сповіщення адвоката Фецяка В.Я. про час та місце розгляду справи судом вирішено провести розгляд справи у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Фецяка В.Я., що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2021 серії БД № 320492 (а.с. 2);

рапортом інспектора СРПП ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області Добринюка Ю. (а.с. 1);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 115952 від 29.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП (а.с. 3);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 166411 від 29.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 4);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора із службового автомобіля працівників поліції відповідно до яких на відеореєстратор зафіксовано, як ОСОБА_1 пересідає із місця водія на переднє пасажирське сидіння і працівник поліції повідомили про це ОСОБА_1 підійшовши до транспортного засобу. Під час спілкування із ОСОБА_1 , у поліцейського виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобілем, незважаючи на те, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що сумнів у тому, що він є водієм немає. Вимогу про проходження огляду, поліцейський висував неодноразово, але ОСОБА_1 наполягав на тому, що не перебував за кермом. Таку поведінку ОСОБА_1 поліцейський розцінив, як відмову від огляду, та повідомив, що за відмову від проходження огляду відносно нього буде складено адміністративний протокол.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного відеозапису у матеріалах справи, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, але ОСОБА_1 з`ясовував чому повинен проходити такий огляд, стверджував, що не керував автомобілем. Незважаючи на роз`яснення поліцейського ОСОБА_1 продовжував не виконувати його вимоги.

Така поведінка ОСОБА_1 правильно оцінена поліцейським, і суддею першої інстанції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки, які зазначені у протоколі не були на місці не може бути підставою для скасування постанови, оскільки працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від огляду, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків із врахуванням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП не вимагається, а зазначення відомостей про них, не впливає на факт відмови ОСОБА_1 від огляду.

Твердження в апеляційній скарзі, що у протоколі зазначено недостовірні відомості апеляційний суд до уваги не бере.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі відмовився.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення у провину ОСОБА_1 поставлено порушення п.2.5 ПДР, а саме, що він 29.05.2021 о 00:15 год. у с. Борщовичі на вул. Л. Українки, 20 Львівської області керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Відтак, події які зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції збігаються із відомостями, що зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги, про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_1 апеляційний суд до уваги не бере, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у такому наявна відмітка, що ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень по суті справи та підпису у протоколі.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 , або його захисником дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Фецяка В.Я. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах