№3/303/4651/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 802771 від 08.12.2021 року, ОСОБА_1 29.11.2021 року о 13 год., знаходячись на робочому місці колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме в клініці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу словесні образи, що спричинило ОСОБА_2 емоційної невпевненості та приниження серед колег.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні даного правопорушенні не визнав та вказав на те, що 29.11.2021 року о 13 год. прийшов до місця роботи своєї колишньої дружини ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не до неї, а з метою з`ясувати у інших працівників клініки, у якій він періодично проходить медичні обстеження, чому його колишня дружина, скориставшись своїм службовим становищем, надала у власних цілях його особистий номер телефону фінансовій установі «Швидко гроші», в якій вона набрала кредити. У той час ОСОБА_2 сказала йому щоб вони вийшли на вулицю переговорити, але він відмовився з нею виходити і спілкуватися, при цьому взагалі не виражався в її сторону нецензурними словами та жодного насильства психологічного характеру по відношенню до неї не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши письмові докази у справі суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого

майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи з пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.11.2021 року о 13 год., з метою з`ясувати деякі особисті питання, прибув у клініку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , де працює його колишня дружина ОСОБА_2 .

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство по відношенню до свої колишньої дружини ОСОБА_2 , яке спричинило їй емоційну невпевненість та завдало шкоду психічному здоров`ю останній.

Наявність самого протоколу про адміністративне правопорушення (який складений 08.12.2021 року, а не у день вказаної події) не може бути підставою визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки до нього не додано інших доказів його вини (пояснень свідків, записів з камер відео спостереження тощо).

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, не може ґрунтуватися на припущеннях, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, повно, всебічно і об`єктивно проаналізувавши наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, є не доведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський