Справа № 206/126/22
Провадження № 3/206/215/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Іванової В.М., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2021 о 20 год. 30 хв. в м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 45, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 на нерегульованому пішохідному переході не надав дороги та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий перетинав проїзну частину зправа наліво по ходу руху вказаного транспортного засобу. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 18.1 ПДР, за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що визнає обставини зазначені у протоколі частково. Коли він їхав були сутінки, їхав поздовж вулиці Молодогвардійська в м. Дніпро. Одна ділянка була освітлена, а інша ні. Коли ОСОБА_1 опинився в не освітленій ділянці, побачив хлопчика та почав гальмувати. ОСОБА_1 вважає, що пішохід почав переходити дорогу не впевнившись в безпечності своїх дій. ОСОБА_1 зазначив, що їхав зі швидкістю 50 км/год. Потерпілому шкоду не відшкодовував, оскільки в нього не було фінансової можливості. Зазначив, що він не працює. Просив накласти стягнення у виді штрафу.

Захисник адвокат Іванова В.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Від законного представника потерпілого ОСОБА_3 , який є батьком потерпілого ОСОБА_2 , до суду надійшло клопотання про долучення відомостей щодо потерпілого, законного представника потерпілого та доказів спричинення потерпілому фізичної шкоди, відповідно до якого зазначено, що внаслідок ДТП неповнолітньому ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження, які підтверджено висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 150 від 18.01.2022. На теперішній час спричинені матеріальні збитки внаслідок витрат на лікування не відшкодовано навіть частково. Його сину спричинено насамперед моральну та фізичну шкоду. Просив долучити до матеріалів справи клопотання до додатки до нього, розгляд справи проводити без участі потерпілого та його законного представника.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 18.1 ПДР, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобамиз моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися.

Забороняється здійснювати об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід.

Таким чином, водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку, побігти або уповільнити хід) і спрогнозувати можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - уникнути такої ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Відповідні правові висновки були зроблені у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 по справі № 751/4821/17.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, вина ОСОБА_1 , не дивлячись на його часткове визнання, повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051148 від 30.12.2021, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення дій, самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- рапортом від 11.12.2021 відповідно до якого зазначено, що 11.12.2021 о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження, діагноз: струс головного мозку. Тілесні ушкодження не можливо вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості або тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим не вбачається склад злочину, передбаченого ст. 286 КК України, підстави для внесення в ЄРДР відсутні;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.12.2021, проведеного у присутності двох понятих зі схемою та фото таблицею, відповідно до яких встановлено розташування транспортного засобу та потерпілого в момент ДТП, погодні умови, відсутність об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху праворуч та ліворуч, локалізацію пошкоджень транспортного засобу розбите лобове скло, пом`ятий капот, тощо;

- консультативним висновком спеціаліста № 53598659 від 11.12.2021, відповідно до якого зазначено, що діагноз ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 струс головного мозку;

- випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 15213, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав заключний діагноз від 17.12.2021, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, шийного відділу хребта, кінцівок;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що 11.12.2021 він був свідком ДТП з потерпілим за участю транспортного засобу Chevrolet Aveo сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Транспортний засіб рухався по вул. Молодогвардійська та на пішохідному переході біля буд. 45 по вул. Молодогвардійська здійснив наїзд на пішохода, котрий в цей момент переходив проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході. На момент ДТП свідком було викликано швидку допомогу, котра забрала потерпілого з попереднім діагнозом ЧМТ та забій шийного хребта;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який є батьком потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що 11.12.2021 він від друзів сина дізнався, що його син потрапив у ДТП. Коли він вийшов на вулицю, побачив, що ОСОБА_2 сидить біля магазину у свідомому стані та на дорозі стоїть транспортний засіб, котрий наїхав на нього. У транспортного засобу було розбите лобове скло, водій знаходився на місці. Зі слів водія, він їхав та побачивши групу дітей на пішохідному переході, він хотів їх об`їхати та повернув перед дітьми та наїхав на першого, котрий йшов, яким був ОСОБА_2 . Зі слів дітей, які в цей момент йшли позаду, вони йшли по пішохідному переходу. Його син впав на лобове скло, розбив його та проїхав на капоті ще метрів 7, після чого впав на дорогу. Йому допомогли підійнятись та пройти до магазину, а також посадити його на сходи. У ОСОБА_2 дуже боліла шия. Пішохідний перехід був добре освітлений. Після того, як приїхала швидка, він, його дружина та їх син поїхали до лікарні, де лікарі зазначили про наявність тріщини шийного відділу та струс мозку. ОСОБА_2 пролежав у лікарні тиждень, в нього були блювота, запаморочення. Після лікарні, він проходив реабілітацію вдома. Обставини ДТП бачив свідок ОСОБА_4 , який в цей час знаходився біля свого автомобіля;

- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 150 від 13.01.2022, зробленого на основі судово-медичного обстеження ОСОБА_2 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, відповідно до якого зазначено, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ділянки овальної форми, що може бути наслідком загоєння саден в області правого колінного суглобу, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо при ударі об такий (такі). Тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день);

Відповідно до положень ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, дослідивши наявні докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена.

ОСОБА_1 перед нерегульованим пішохідним переходом не надав перевагу пішоходу ОСОБА_2 , який почав рух через проїзну частину.

Тобто, пішохід, впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, почав перехід проїзної частини у спеціально відведеному для цього місці. Відповідно, свідомо не зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом, в той час, як пішохід почав рух, ОСОБА_1 безумовно створив небезпеку як для потерпілого ОСОБА_2 , так і для інших пішоходів, відповідно, порушив норму 18.1 ПДР України.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться встановленими судом обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка та законного представника потерпілого, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та долученими до нього фототаблицями та схемою, випискою з медичної картки, висновком експерта, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує ступень вини правопорушника, його особу, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, жодних обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, оскільки останній щиро не розкаявся, а навпаки намагався перекласти відповідальність за ДТП на потерпілого, добровільно не відшкодував збитки.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 також відсутні.

З пояснень та поведінки в судовому засіданні ОСОБА_1 , встановлених обставин справи, суд вбачає в діях ОСОБА_1 явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами. Таке безвідповідальне ставлення до виконання вимог ПДР та своїх обов`язків, як водія вже призвело до наїзду на пішохода, яким є неповнолітня дитина, на яку, на переконання суду дана ДТП вплинула як фізично так і морально.

Така поведінка ОСОБА_1 під час керування ним транспортними засобами, взагалі може призвести до тяжких наслідків, як для нього самого, так і привести до смерті інших учасників дорожнього руху.

Пішоходи є наймасовішою і найуразливішою категорією учасників дорожнього руху. Щодня на дорогах України трапляється близько 500 аварій, у яких травмуються люди. Статистика смертності не менш сумна - у середньому 7 загиблих на день. Така невтішна статистка свідчить насамперед про погіршення загальної ситуації у сфері безпеки дорожнього руху. Бо зросла не тільки кількість наїздів на пішоходів, а й кількість аварій за участю велосипедистів, кількість зіткнень, перекидань тощо.

На відміну від водіїв та пасажирів авто, у вразливих учасників дорожнього руху (пішоходів, велосипедистів, мотоциклістів) ризик отримати важку або смертельну травму є набагато більшим. Імовірність того, що пішохід загине в результаті зіткнення з автомобілем, істотно зростає.

Враховуючи суспільну небезпечність, яку останній створює, як до свого життя, так і для інших учасників дорожнього руху, відсутність у останнього тривожності за життя неповнолітнього пішохода, оскільки ОСОБА_1 не відшкодував жодні з понесених родиною витрати на лікування та реабілітацію ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд не може погодитись з позицією сторони захисту щодо можливості накладення стягнення у виді штрафу, оскільки такий вид стягнення в даному конкретному випадку буде не достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення та не зможе запобігти вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 496 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 124, 245, 247, 251, 252, 277, 278, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя К.С. Маштак