єдиний унікальний номер справи 546/1014/21
номер провадження 3/546/12/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ СПГ «Нібулон», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП судом не встановлено, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

в с т а н о в и в :

21.10.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області від СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за фактом відмови 11.09.2021 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння по вул. Центральній в с. М`якеньківка, Полтавського району, Полтавської області, при цьому маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук).

Відповідно до протоколу серії ААБ №159040 від 11.09.2021, ОСОБА_1 11.09.2021 о 05:14 год. по вул. Центральній в с. М`якеньківка, Полтавського району, Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , належному йому на праві власності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначені на 17.11.2021, 20.12.2021, 12.01.2022, 15.02.2022 та 24.03.2022 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паскевич О.Г. не з`явилися. Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності неодноразово подавалися клопотання про відкладення судових засідань із різних підстав, які судом були задоволено. Однак жодного разу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисником не було надано належних доказів на підтвердження неможливості з`явитися у судові засідання.

У судове засідання призначене на 24.03.2022 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паскевич О.Г. вкотре не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, жодних заяв та клопотань до суду не подали.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи, що адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 складено 11.09.2021 та надійшов до суду 21.10.2021, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник жодного разу у судові засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дати, час та місце їх проведення, про що свідчать розписки про отримання поштових повідомлень із судовими повістками та клопотання захисника про відкладення судових засідань із різних на те підстав. Дані обставини свідчать про те, що сторона захисту не цікавиться провадженням у справі, а у такий спосіб намагаються лише затягнути його розгляд.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до даної категорії випадків.

Суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_1 , яка свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності, адже йому відомо що в провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебуває адміністративний матеріал відносно нього, а його дії направлені на навмисне затягування розгляду справи. При цьому суд також критично оцінює процесуальну поведінку захисника ОСОБА_1 адвоката Паскевича О.Г., яка свідчать про намір останнього у такий спосіб умисно затягнути розгляд справи та уникнути передбаченої законом відповідальності. З метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП України, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пункту 2.5 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений висновок суду, підтверджується наступними доказами, які досліджені судом та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №159040 від 11.09.2021 (а.с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 в яких вказано, що 11.09.2021 о 05:20 год. він був свідком того, як водій автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та від огляду в медичному закладі. Від ОСОБА_1 було чути різких запах алкоголю з порожнини рота та він мав нерозбірливу мову (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_3 в яких вказано, що 11.09.2021 о 05:25 год. він був свідком того, як працівниками поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також в медичному закладі для встановлення факту сп`яніння, однак ОСОБА_1 категорично відмовився (а.с. 4); компакт-диском. Компакт-диск містить сім відеозаписів: кобилинський, кобилинський 1, кобилинський 1.1, кобилинський 2, кобилинський 2.1, коюилинський 3, кобилинський 3.1, на яких зафіксовано здійснення руху автомобіля, керування автомобілем ОСОБА_1 та спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції та на яких ОСОБА_1 відмовляється проходити на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та в медичному заклад (а.с. 7); довідкою начальника СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП Чернікова М., в якій зазначено, що під час зупинки т/з, яким керував ОСОБА_1 та оформлення відповідних адміністративних матеріалів, відеофіксація здійснювалася на відео регістратор службового автомобіля та мобільний телефон, в зв`язку з тим, що на той момент натільні відеореєстратори (бодікамери) знаходилися на ремонті в ГУНП в Полтавській області (а.с. 16-17).

Згідно п. 1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 159040 зазначено, що у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 .

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривен 20 копійок ).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко