ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 лютого 2022 рокуСправа №: 695/3351/21
Номер провадження 3/695/80/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В.:

за участю:

прокурора Потокі А.А.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 445/2021 від 09.11.2021 року, ОСОБА_1 , будучи заступником голови Золотоніської районної ради Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» - суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного закону вчинила дії при наявному у неї реальному конфлікті інтересів при особистому винесенні на розгляд сесії Золотоніської районної ради пропозиції щодо включення порядку денного питання, «Про внесення змін до рішення районної ради від 27.11.2020 №1-13/VІІІ», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи прокурор Золотоніської місцевої прокуратури Потокі А.А. вказував на наявність в матеріалах справи достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та наполягав на її притягненні до відповідальності, з накладенням стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, крім того вказував, що строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлені ч. 4 ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину заперечувала повністю, вказуючи, що працюючи в органах державної влади вона мала 4 ранг державного службовця, однак з обранням її на посаду заступника голови, рішенням сесії Золотоніської районної ради від 27.11.2020 за №13/VIII їй було присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування, з чим вона категорично не погоджується. В подальшому вона зверталася до голови Золотоніської районної ради з проханням виправити помилку, однак її звернення були проігноровані. Будучи заступником голови Золотоніської районної ради вона була призначена заступником голови комісії з реорганізації Драбівської районної ради та внесла на розгляд ради проект рішення про поновленні їй рангу, однак її проект рішення не було включено до порядку денного жодної з комісій, а тому вона винесла такі питання на розгляд сесії ради одноособово, як депутат такої ради. При цьому ОСОБА_1 наполягала, що про наявність у неї конфлікту інтересів повідомляла при внесенні питання на розгляд ради, крім того участі у голосуванні не брала. ОСОБА_1 вказувала, що її дії не можуть вважатися корупційним правопорушенням, оскільки вона нічиїх інтересів чи прав не порушувала, наполягала лише на вирішенні питання належного присвоєння їй рангу державного службовця, тобто відновлення порушених її прав. Крім того вказувала на неналежному з`ясуванні усіх обставин, про що свідчать неточності у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема щодо відображення її посади та дати вчинення правопорушення. Також наполягала на закритті провадження по справі у зв`язку із закінченням трьохмісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, що визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Вислухавши доводи прокурора та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Золотоніської районної ради Черкаської області №1-13/VIII від 27.11.2020 «Про заступника голови Золотоніської районної ради VIII скликання» ОСОБА_1 була обрана заступником голови Золотоніської районної ради Черкаської області, та її посада відноситься до 4 категорії класифікації посад в органах місцевого самоврядування, їй присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Також, підпунктом «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад, а тому ОСОБА_1 , як заступник голови Золотоніської районної ради Черкаської області також із 2020 року є депутатом Золотоніської районної ради, а тому є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону за двома підпунктами.

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 445/2021 від 09.11.2021 року, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме те, що вона ініціюючи питання зміни їй рангу як державного службовця, будучи ознайомленою з вимогами Закону про обов`язки, обмеження та заборони, оскільки неодноразово повідомляла про наявність конфлікту інтересів, не виконала вимоги Закону та навмисно і протиправно їх порушила, усвідомлювала обов`язок вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів і те, що, маючи для цього можливості, не повідомляла про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів під час окремої дії - внесення пропозиції щодо включення до порядку денного питання про внесення змін до рішення районної ради щодо повернення їй рангу, яке стосується безпосередньо неї. В той же час умисел ОСОБА_1 на вчинення окремої дії в умовах реального конфлікту інтересів підтверджується тим, що в подальшому від неї надійшло повідомлення про конфлікт інтересів під голосування за прийняття вказаної пропозиції.

Відповідно до інформації Золотоніської районної ради Черкаської області від ОСОБА_1 надходило повідомлення про виникнення конфлікту інтересів 21.11.2020 на першій сесії районної ради, коли вирішувались питання «Про затвердження протоколу засідання лічильної комісії по затвердженню зразків бюлетенів для таємного голосування по виборах заступників голови Золотоніської районної ради VIII скликання», Про затвердження протоколів засідання лічильної комісії з підрахунку голосів по виборах заступників голови Золотоніської районної ради VIII скликання», Про заступника голови Золотоніської районної ради VIII скликання», Про умови оплати праці заступника голови Золотоніської районної ради VIII скликання»

Однак 30.03.2021 від ОСОБА_1 при здійсненні окремої дії підготовці проектів, рішень, поданні на розгляд пропозиції щодо включення до порядку денного питання «Про внесення змін до рішення районної ради від 27.11.2020 № 1-13/ VIII», щодо присвоєння ОСОБА_1 4 (четвертого) рангу посадової особи місцевого самоврядування повідомлення про конфлікт інтересів не надходило, даний факт підтверджується протоколом пленарного засідання четвертої сесії 8 скликання Золотоніської районної ради від 30.03.2021 та листом Золотоніської районної ради вх. УСР №1900 від 25.08.2021 з додатками, в той же час при розгляді пропозиції щодо включения до порядку денного вказаного вище питання ОСОБА_1 повідомила, що у неї наявни конфлікт інтересів і тому голосувати не буде.

Таким чином, на думку правоохоронних органів ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, при проведенні окремої дії, вчинила останню при наявному в неї реальному конфлікті інтересів, а саме особисте винесення на розгляд сесії Золотоніської районної ради пропозиції щодо включення порядку денного питання, «Про внесення змін до рішення районної ради від 27.11.2020 №1-13/VІІІ».

Так, відповідно до ч. 1 ст.172-7 КУпАП, відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно ч. 2 цієї норми закону - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Визначення терміну правопорушення, пов`язаного з корупцією, про який ідеться мова у главі 13-А («Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією») КУпАП міститься у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність

Вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів містить відповідний розділ V ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема ст.28, яка зобов`язує осіб, зазначених у п.1 і п.2 ч. І ст. 3 цього Закону:1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, бланкетні диспозиції ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відсилають до іншого нормативно-правового акту, яким є ЗУ «Про запобігання корупції» і кореспондується з ч. 1 ст. 28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання.

У відповідності до примітки ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз вказаних термінів дає можливість констатувати, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів слід безпосередньо встановити те, що а) приватний інтерес наявний, що б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, і, що в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, в тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення цих фактів в обов`язковому порядку має бути відображено в протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові судді.

Однак жодних належних доказів наявності зазначених вище юридичних фактів матеріали справи не містять та про такі належним чином не повідомлено.

При цьому суд зауважує, що отримання грошової винагороди у формі зарплати та її складових премії, надбавки, в тому числі й виплати за ранг державного службовця, присвоєння відповідного рангу державного службовця за своєю суттю не може виступати мотивом вказаних вище правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом», законодавчо закріплене у ст. 43 Конституції України, а згідно ч. 1 і ч.2 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Таким чином, питання присвоєння рангу чи встановлення за нього відповідної виплати, на переконання суду, належить виключно до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції».

Також варто зауважити і про те, що внесення на голосування пропозиції про відповідне голосування ще не має відповідного наслідку про встановлення такого рангу, тобто вирішення відповідного питання, адже таке затверджується відповідним голосуванням.

При цьому, як вбачається з відповідних результатів поіменного голосування щодо внесення змін до рішення районної ради від 27.11.2020 р. № 1-13/VII, ОСОБА_1 за прийняття відповідного рішення не голосувала.

Також суд звертає увагу і на те, що в подальшому ОСОБА_1 заявила відповідне повідомлення про конфлікт інтересів під голосування за прийняття вказаної пропозиції.

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, спосіб і порядок повідомлення наявності в особи реального конфлікту інтересів довільний. Суть повідомлення полягає в доведенні даної інформації до відповідного колегіального органу перед початком голосування.

За таких обставин суд вважає, що сама заява про наявність конфлікту інтересів, що була подана в подальшому ОСОБА_1 та її не участь в голосуванні свідчить про відсутність в неї відповідного умислу на неповідомлення про наявність конфлікту інтересів.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (п.31, рішення по справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich V. Russia); п. 109, рішення по справі «Церква Бесарабської Митрополії та інші проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova); п.53, рішення по справі «Слоев проти України» (Yeloyev v. Ukraine) та п.19, рішення по справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), за вказаних вище обставин слід також враховувати і принцип правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права і згідно з яким «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Аналогічним рішенням від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), ЄСПЛ визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, в даному конкретному випадку на користь ОСОБА_1 ..

Жодних доказів наявності відповідного умислу у ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а дані про наявність відповідного умислу, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення зводяться до припущень особи, яка його складала, без зазначення відповідних, конкретних фактів чи обставин які б дали підстав для такого висновку.

Враховуючи вказане вище, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення належним чином не стверджена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог ст.,ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.