Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1564/21 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2021 року щодо неї за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривні судового збору.

Згідно постанови суду, 24 травня 2021 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_1 по вул. Авіаційній, в смт Озерне, Житомирського району та області, керувала транспортним засобом «Ford Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Dragger Alcotest» та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що запропонований поліцейськими порядок огляду не відповідає наведеним вимогам ст.266 КУпАП, а відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказує, що жодних доказів здійснення поліцейськими пропозиції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у місці зупинки за допомогою технічних засобів, матеріали справи не містять, в зв`язку з чим, наявні у протоколі та в постанові суду першої інстанції посилання щодо відмови від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» не відповідають дійсності.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає всіх обставини справи, та не відповідає вимогам ст.130 КУпАП, ст.266 КУпАП, Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008р. "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду спільного Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 9.09.2009 р. "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а саме: обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Крім того, звертає увагу на медичний висновок №194 від 24.05.2021 відповідно до якого алкогольного сп`яніння у неї не виявлено. Стверджує, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 нез`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду її апеляційної скарги, в телефонному режимі повідомила, що договір про надання їй правової допомоги із адвокатом розірвано, просила справу розгляуни без її участі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення нею п. 2.5 Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124260 від 24.05.2021 року;

-дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі категорично відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при цьому їй роз`яснено наслідки такої відмови, що повністю узгоджується з висновком щодо результатів медичного огляду №268 від 24.05.2021.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, підписаний правопорушницею, не містить наполягань на проходженні медичномого огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора. В протоколі ОСОБА_1 лише зазначено про відсутність в неї ознак алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що їй не пропонували пройти огляд на місці зупинці є голослівними, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського на запитання лікарня у медичному закладі щодо того, чого ОСОБА_2 привезли до медичного закладу, поліцейський зазначив, що привезли до медичного закладу, оскільки ОСОБА_2 відмовилася пройти огляд на місці зупинки. Зазначене твердження поліцейського ОСОБА_2 не заперечила. на що остання не заперечила. Крім того на відеозапису також містяттьься інші вказівки поліцейського про відмову ОСОБА_2 від огляду на місці зупинки, що вона також не заперечувала під запис.

Таким чином апеляційний суд вважає доведеним той факт, що поліцейські пропонували ОСОБА_2 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, від якого вона вочевидь відмовилася, хоча зазначене і не зафіксовано відеозаписом. При цьому сам факт відмови від такого огляду в медичній установі в даному випадку апеляційний суд вважає цілком достатнім для констатації наявності в діях правопорушниці складу даного правопорушення, оскільки медичний огляд на стан сп`яніння вважається більш професійним та інформативним, ніж огляд на місці зупинки. Поведінка ОСОБА_2 в меджичній установі однозначно свідчила про її категорчну відмову від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння, і цей факт не викликає сумнівів.

Крім того слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію». Посилання на окремі процедурні порушення при його складанні не можуть спростовувати його правомірності, як і доводи про те, що відеозапис починається з перебування ОСОБА_2 у кабінеті лікаря, оскільки не доводять відсутності факту порушення та не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що медичний висновок №194 від 24.05.2021 не містить відомостей про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки їй інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не перебування у такому стані, за що також передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому посилання ОСОБА_2 на висновок № 194 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, за якими алкогольного сп`яніння виявлено в неї не було, який вона пройшла за самозверненням буквально в наступні 5 хвилин після складання відносно неї протоколу про відмову від такого огляду в тій же медичній установі, не може бути враховано апеляційним судом, оскільки такий огляд було пройдено ОСОБА_2 , поза межами процедури його проведення, передбаченої відповідними нормативними актами, зазначений висновок є недопустимим доказом в даній справі.

Отже доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, що тягне за собою визнання такого огляду недійсним не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, тому є надуманими, сприймаються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду у справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в її апеляційній скарзі, та для закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Житомирської області від 20 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: