Справа № 727/598/22
Провадження № 3/727/528/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли із УПП у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у приватного підприємця по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області поступили матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (серії ААБ №335214) від 15.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 15.01.2022 року о 00.14 годин в м. Чернівці по вул. Південно - Кільцевій, 2, керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , з перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який проводився на місці за допомогою приладу Драгер Алкотест. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Працівником патрульної поліції у Чернівецькій області, капралом поліції Кошман І.М. дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення про те, що дійсно 15 січня 2022 року повертаючись в нічний час з села додому на вул. Південно - Кільцеву 11 м. Чернівці біля будинку 2 по цій же вулиці був зупинений працівниками поліції за здійснення руху без увімкнених фар ближнього світла; після чого працівник поліції, світячи йому фонариком в обличчя сказав, що він п`яний і попросив вийти з машини, при цьому вів себе зухвало і на його пояснення про те, що внаслідок хвороби печінки він постійно вживає ліки Галстена, які в своєму складі містять етанол (спирт). Зазначив, що знаючи про це, він не заперечував пройти тест за допомогою приладу Драгер, однак з результатом він не погодився та попросив капрала поліції проїхати до наркологічного диспансеру де вважав, що повідомить про прийняття ліків лікарю, однак поліцейський в непристойній формі відповів що йому цього достатньо і він може йти далі пити ліки, при цьому на його прохання надати копію протоколу відповів, що він має сам прийти в поліцію і забрати протокол. Пояснив, що розгляд справи про порушення ч. 1 ст. 122 КУПАП та оформлення протоколу зі ч.1 ст. 130 КУПАП відбувалося в один і то же час, без роз`яснення йому права на захист. Вважав, що працівником поліції було порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП та Інструкції…, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 щодо безперервної відеофіксації. Пояснив, що йому не було видано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та направлення на його огляд до закладу охорони здоров`я. Просить, так як були порушені вимоги закону, йому не надавалася для ознайомлення відео фіксація та оскільки він не погодився з результатами алкотесту і його не було направлено до закладу здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, закрити відносно нього провадження в справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Суд заслухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши надані суду матеріали та відеозапис здійснений працівниками поліції, зважає на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження, чи спростування доводів ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, судом досліджено відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції не здійснювалось відеофіксування подій зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в період часу з 00:14 годин по 01:00 годин, проходження ним на місці перевірки на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер та встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.5 розділу II Наказу МВС від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

В порушення зазначених вимог, працівники поліції не вели безперервної відеозйомки, на відеозаписі не зафіксовані події що мали місце 15.01.2022 року про зупинення о 00.14 годин Денісова СЮ. З освідуванням його на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та фіксування результатів, з якого неможливо однозначно прийти до висновку про дотримання працівниками поліції вимог Закону при освідуванні останнього на стан сп`яніння.

Пунктом 10 та 11 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не було вручено як копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 335214 так і копія акту стану сп`яніння з результатами огляду; факт відмови останнього від отримання протоколу не засвідчено в установленому порядку.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

На відеозаписах не зафіксовано, що відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, на підставі яких, у відповідності до Закону. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з результатами освідування на стан сп`яніння, проведеного за допомогою алкотестеру Драгер не погодився, не підписав його і наполягав на освідуванні в закладі охорони здоров`я. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я відносно ОСОБА_1 не складалося.

Із пункту 2.9а Правил Дорожнього руху України слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що від керування транспортним засобом відсторонений не був.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 686/11314/17 від 15.03.2019 року, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушенняі не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.І ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08. рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально- правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує порушення ним правил дорожнього руху України, суд приходить до висновку, що вина його у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником…

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення підприємця по найму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Шевченківський районний суд м.Чернівці, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Слободян Г.М.