Справа № 450/4966/21 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 33/811/234/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 16.11.2021 року о 07:00 год. в с.Оброшино, вул.Самбірська, 26, Пустомитівського району, Львівської області керував автомобілем «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager 6810», чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у цій справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності.

Вважає, що підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було, а сам огляду був проведений з порушення вимог Інструкції, можливо із застосуванням несправного приладу.

Відповідно до роздрукованого результату чеку тесту зазначено, що огляд проводився 16.11.2021 року о 07 год. 12 хв. при температурі повітря +15 градусів. Однак, згідно довідки, виданої Львівським РЦГМ 06.12.2021 року згідно даних найближчої станції метеорологічних спостережень, у вказаний період часу спостерігалась температура повітря від +4,4 до 5,6 градусів тепла, що дає підстави сумніватись у справності приладу «Драгер Алкотест» -6810 АКАМ-2293.

Окрім цього, зазначає, що йому не було роз`яснено процедуру огляду та його процесуальні права.

Також, для огляду не було залучено свідків і після вказаного огляду йому не надали копію акту огляду на стан сп`яніння, а події були зафіксовані на невідомий пристрій, і такий відеозапис не можна вважати доказом у справі.

На погляд апелянта, враховуючи наведене можна зробити висновок, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому, сам протокол не може вважатися законним і беззаперечним доказом, всі сумніви повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що не був присутній в суді під час розгляду справи та отримав копію оскаржуваної постанови лише 11.02.2022, тому вважає, що пропустив такий строк з поважних причин і він підлягає поновленню.

04 травня 2022 року ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням повідомлення про судове засідання, неодноразову неявку правопорушника в судові засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників процесу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що апелянт ОСОБА_2 в суді першої інстанції при винесенні постанови присутній не був, копію оскаржуваної постанови отримав 11 лютого 2022 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №045319 від 16.11.2021 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківці результату тесту приладу «DRAGER ARAM 2293», тесті №2306 з результатом тесту 0,82 проміле; відеозаписі долученому до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції, у присутності двох свідків. Результат тесту, становив 0,82 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою, у якій ОСОБА_1 поставив свій підпис.

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 наполягав на його проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, однак він відмовився, оскільки поспішав, останньому було роз`яснено процедуру огляду та його процесуальні права

Стосовно доводів наведених апелянтом про відеозапис події, то апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості, при цьому звертає увагу, що крім відеозапису вина ОСОБА_1 підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами про які згадано вище.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі про те, що температура повітря 16.11.2021 р. о 07.12 год. становила від +4.4 С до +5,6 С , згідно довідки виданої Львівським РЦГМ, а у чеку роздруківки «Drager» зазначена температура + 15 С, а тому результати обстеження не можна вважати достовірними, апеляційним судом до уваги не беруться. Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими.

Оскільки, ОСОБА_1 16.11.2021 року о 07:00 год. в с.Оброшино, вул.Самбірська, 26, Пустомитівського району, Львівської області керував автомобілем «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager 6810», чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук