Справа №: 653/4265/21
Провадження № 3/653/26/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 січня 2022 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу патрульної поліції в АР Крим та Севастополі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 , уродженки Херсонської області, не працюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

13 грудня 2021р., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру в бік своїх батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

У судове засідання, призначене на 30 грудня 2021р. ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення смс-повідомлення. Причини неявки суду не повідомила. Постановою суду від 30 грудня 2021р. ОСОБА_1 було піддано примусовому приводу у судове засідання, яке призначене на 27 січня 2022р. Проте, привід залишився без виконання. Згідно рапорту, виконати привід не видалось можливим, оскільки з будинку ніхто не вийшов.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була повідомлена про судові засідання, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, свідомо не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

До того ж Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для розгляду справи за участю ОСОБА_1 , з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання, зокрема, між особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи.

У силу п. 17 ст. 17 вказаного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості.

Таким чином, потерпілою особою у цьому випадку є член сім`ї, відносно якого вчинене насильство у наведених вище формах з боку іншого члена сім`ї.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як встановлено у судовому засіданні, факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного насильства відносно своїх батьків підтверджується протоколом серії ГП №139794 від 13 грудня 2021р., яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 13 грудня 2021р., згідно якого ОСОБА_1 заборонено контактувати з постраждалою особою; письмовою формою оцінки ризиків, якою констатовано, що мали місце погрози застосувати предмети, які могли спричинити шкоду здоров`ю; заявою ОСОБА_2 , згідно якої остання просить прийняти міри відносно своєї доньки ОСОБА_1 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знущається над нею, відбирає гроші, перешкоджає відпочинку; рапортом інспектора взводу ВПП в АР Крим та м. Севастополі Крайника А., який доповідав, що ним у складі екіпажу було здійснено виїзд за місцем проживання гр. ОСОБА_1 , та встановлено, що остання вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру у бік батьків, які є особами похилого віку; поясненнями ОСОБА_2 , яка вказала, що її донька ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство відносно батьків, забирає гроші, висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою, не дає відпочивати; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому видно та чутно як ОСОБА_1 веде себе неадекватно, чіпляється до матері, на зауваження поліцейських вести себе чемно не реагує.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження, і в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення нею нових правопорушень, необхідно застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни її насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у порядку ст.39-1 КУпАП, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення її на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям її на профілактичний облік в порядку, визначеному законом.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Генічес р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959517, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0021112, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО)899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям її на профілактичний облік та проведенням з нею профілактичної роботи.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. А. Шарко