Справа № 567/228/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу менеджером АЗС ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», проживаючу в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №755316 від 03.02.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме, що 03.02.2022 о 14 год. 57 хв. в м.Острог по вул.Г.Острозької, вона, як працівник ТОВ «Окко-Драйв» АЗС №РН 15 здійснювала реалізацію паливно мастильних матеріалів (дизельне пальне) ОСОБА_2 4,43 л. за 149 грн. 91 коп., тобто ТОВ в особі ОСОБА_1 здійснювали господарську діяльність без одержання документів дозвільного характеру, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, в поданих до суду письмових поясненнях заперечила свою вину у вчиненні вказаного правопорушення.

Зазначила, що не є суб`єктом господарювання, а є найманим працівником ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» і суду не надано жодних доказів щодо того, що до її посадових обов`язків входить обов`язок одержання документу дозвільного характеру дозволу на викиди забруднюючих речовин, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП, порушення якої ставиться у провину ОСОБА_1 , настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає, зокрема, у провадженні господарської діяльності суб`єктом господарювання без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Положення ч.1 ст.164 КУпАП мають бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилають до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №755316 від 03.02.2022 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину здійснення господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, а саме здійснення реалізації пального без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Фабула вищевказаного протоколу не містить посилання на норму спеціального закону, яка регламентує необхідність одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

Водночас, таким законом є Закон України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».

Так, згідно ст.1Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Пунктом 30 вищезгаданого Переліку визначено, що відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря» видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відповідно до пп.14.1.230 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, стаціонарним джерелом забруднення є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, а викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

На виконання ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», постановою Кабінету Міністрів України №1598 від 29.11.2001 року затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить доказів того, що АЗС №РН 15 ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» проводить викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що потребує отримання дозволу від відповідного органу державної влади.

Також суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 прийнята на посаду менеджера АЗС №РН 15 Західного дивізіону Департаменту управління мережею АЗК в ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» з 08.12.2020, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою ТОВ «ОККО-ДРАЙВ».

З зазначеної довідки вбачається, що ОСОБА_1 за своїми посадовими обов`язками забезпечує та підтримує цілодобову роботу працівників автозаправних станцій на території Рівненської області і ніяк не відноситься до посадових осіб ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», які зобов`язані отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Водночас, суд виходить і з того, що сама посадова інструкція щодо посади, на якій перебуває ОСОБА_1 , як особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та стороною захисту не надана, а суд з метою забезпечення змагальності сторони захисту та сторони, яка сприяє притягненню до відповідальності, з метою недопущення ситуації, коли особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом, а також враховуючи висновки Європейського суду з прав людини в справі Карелін проти Росії та інших справах, не може самостійно збирати докази у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній діяльності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що суб`єктом господарювання з реалізації пального за адресою: м.Острог, вул.Г.Острозької, 30 Рівненської області є ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», а не ОСОБА_1 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є посадовою особою суб`єкта господарювання та несе відповідальність за правопорушення, вчинення якого ставиться їй у провину.

Натомість, наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу на посаду менеджера АЗС спростовує перебування ОСОБА_1 на керівній посаді суб`єкта господарювання, який несе відповідальність за дотримання порядку провадження господарської діяльності, передбаченого нормативно-правовими актами.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, які б у своїй сукупності об`єктивно підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особи не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази провини ОСОБА_1 у здійсненні нею господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру не є переконливими і достатніми. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП України.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.247, 283, 284 КУпАП України, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.