Справа № 481/153/22
Провадж.№ 3/481/79/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Ціпивко І.І, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління національної поліції вМиколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дінауци Новоселицького району Чернівецької області та проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, пенсіонера,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

07 лютого 2022 року водій ОСОБА_1 о 15 год. 21 хв. в м. Новий Буг по вул. Гребеннікова, Баштанського району Миколаївської області здійснював керування транспортним засобом „SsangYong Kyron, номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки в присутності свідків продув газоаналізатор алкотестера „Drager АRMК № 6820, згідно тесту № 21 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 „а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

У судове засідання, призначене на 21.02.2022 року ОСОБА_1 не з`явився. Надіслав клопотання, в якій просив справу розглядати у його відсутності та з протоколом про адміністративне правопорушенням згоден.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд відповідно до роз`яснень Верховного Суду, наведених у листі № 370/0/158-20 від 03.07.2020, здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення такого діяння, оскільки таке вчинено до 01.07.2020.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на 23.04.2021) адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, положень п.4, 6, 7 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, п.8 розділу ІІІ «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 - огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом серії ДПР18 № 209874 від 07.02.2022 року; письмовими пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_1 в їх присутності продув газоаналізатор алкотестера „Drager АRМК № 6820, згідно тесту № 21 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,37 ‰; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що інспектором було запропоновано водію ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою продуття газоаналізатор алкотестера „Drager АRMК № 6820 або проїхати до лікарні в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 погодився пройти на місці. Після проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 був ознайомлений з тестом.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Відтак докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідно поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, в справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт керування транспортним засобом „SsangYong Kyron, номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 07.02.2022 о 15 год. 21 хв. в м. Новий Буг по вул. Гребеннікова, Баштанського району Миколаївської області, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 - водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно положень п.28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки від старшого інспектора САП Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області А. Пронін від 08.02.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортним засобом, тому до вказаної особи не може бути застосоване таке покарання як позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн..

Керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 :

- що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу;

- що згідно ст.308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.І. Ціпивко