Справа № 951/137/22
Справа № 3/951/180/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року смт. Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова матеріали справи, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

до Козівського районного суду Тернопільської області із Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №518009 від 13.02.2022 року.

Згідно протоколу 13.02.2022 р. близько 20:10 год. в смт. Козова по вул. Колійова гр. ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний стан, без посвідчення про взяття на облік бездомного, довідки про звернення за захистом в Україні чим порушив п. 2 підпункту 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату судового засідання судом повідомлявся заздалегідь у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не суду подавав.

Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні , який затверджений Верховною Радою України, з 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України запроваджено воєнний стан. Тому суд вважає причину неявки ОСОБА_1 в судове засідання поважною та вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнов проти України , відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до такого висновку.

Як вбачається з положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 статті 44-3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населе ння від інфекційних хвороб.

Згідно Постанови КМУ №1236 від 09.02.2020 року з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений рівень» епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу , підтверджують громадянство чи її спеціальний стан, без посвідчення про взяття на облік бездомного, довідки про звернення за захистом в Україні.

Частиною 1 статті 13 Закону України Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу та її спеціальний статус визначено вичерпний перелік документів, які можуть посвідчити особу та підтвердити її громадянство України або спеціальний статус.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується та доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №518009 від 13.02.2022 року складеним із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та сумнівів у його достовірності не виникає, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, зокрема те, що 13.02.2022 р. близько 20:10 год. в смт. Козова по вул. Колійова гр. ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний стан, без посвідчення про взяття на облік бездомного, довідки про звернення за захистом в Україні, чим порушив вимоги п. 2 підпункту 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, електронним рапортом від 13.02.2021 року та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та винуватість в ньому ОСОБА_1 , підстав для сумніву в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

При цьому, за ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, що відповідним правопорушенням шкоди нікому не завдано, зважаючи на вид та розмір, передбаченого покарання, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, оскільки діяння вчинене ним, хоча і містить в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Згідно з ч. 2 ст. 284КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, ч. 1 ст. 44-3, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю. Оголосити усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Братків