1Справа № 335/348/22 3/335/378/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління держпродспоживслужби в Запорізькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який є фізичною особою-підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року в магазині «Дамське щастя» по вул. Перемоги, 33, у м. Запоріжжі, було встановлено допущення гр. ОСОБА_1 часткової відсутності маркування для дотримання соціальної дистанції, чим останнім порушено вимоги Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами і доповненнями.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що усунув виявлені порушення, про які зазначено у протоколі, просив застосувати до нього усне попередження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

У ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2020 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, а санітарно-протиепідемічні правила і норми - нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 вказаного Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Правилами ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000 року, визначено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п.п. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції чинній на день правопорушення), з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється „зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 51 від 30.12.2021 року з переліком питань з дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, визначених постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та дотримання протиепідемічних заходів в закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку із поширенням короновірусної хвороби (COVID-19); компакт-диском, на якому розміщено відеозапис фіксації виявлення правопорушення; наказом ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 1120 від 12.11.2021 року про здійснення контролю за дотриманням обмежувальних протиепідемічних заходів; наказом ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 1164 від 03.12.2021 року про здійснення заходів щодо дотримання протиепідемічних вимог під час карантину; положенням про ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

При розгляді справи суд зобов`язаний перевірити всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, які на час розгляду справи усунуто, що підтверджено наданими ОСОБА_1 матеріалами, долученими до письмової заяви, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, а також те, що значної шкоди від правопорушення не настало, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідно до ст. 284 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 221, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Калюжна