Справа № 462/8733/21 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д
Провадження № 33/811/207/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Лемехи Романа Ігоровича на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року,

з участю захисника правопорушниці ОСОБА_1

адвоката Лемехи Р.І.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації продукції.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови судді, директор ПП «ОГО» ОСОБА_1 17 листопада 2021 року о 12 год. 00 хв. по вул. Авіаційній, 7 у м.Львові, порушила ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та здійснювала організаційно-господарські заходи із паливо мастильними матеріалами без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підприємства (паливним резервуаром), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Лемеха Р.І. покликається на те, що судом першої інстанції не з`ясовано фактичних обставин справи та не встановлено всіх елементів складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено, яка саме забруднююча речовина, і в якій кількості, викидається в атмосферу під час діяльності підприємства, крім того, в матеріалах справи відсутні показники замірів на підтвердження викидів в атмосферне повітря, а тому висновки суду грунтуються на припущеннях. Вважає, що ні інспектором при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ні судом першої інстанції не було розмежовано ознак об`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Просить скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Лемехи Р.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення у провину ОСОБА_1 поставлено те, що вона 17 листопада 2021 року о 12 год. 00 хв. по вул. Авіаційній, 7 у м.Львові, порушила ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та здійснювала організаційно-господарські заходи із паливо мастильними матеріалами без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підприємства (паливним резервуаром).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про атмосферне повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

З наведеного вбачається, що жодний з пунктів вказаної статті не містить обов`язку суб`єкта, що здійснюють викиди в атмосферне повітря на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування.

До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.

Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19 травня 2011 року (п.30 додатку) передбачено необхідність отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні дані про те, що господарська діяльність ПП «ОГО» директором якої є ОСОБА_1 , пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в тому числі, не встановлено, до якої групи, як об`єкта викидів, відноситься господарська діяльність ПП «ОГО»; не зазначено орган, який мав видати такий дозвільний документ; не вказано, яка саме забруднююча речовина і в якій кількості викидається в атмосферу під час здійснення діяльності ПП «ОГО»; відсутні показники замірів на підтвердження викидів в атмосферне повітря.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стала відсутність у ПП «ОГО» дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Разом з тим, статтею 78 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Із суті вчиненого правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 вбачається, що таке не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП за якою складено протокол.

Так відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу, передбачена ст. 78 КУпАП, натомість протокол відносно ОСОБА_1 складено за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Отже, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суть, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що суддя місцевого суду не дотрималася зазначених вимог закону та, не усунувши процесуально вищевказані недоліки, не могла встановити фактичні обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Лемехи Р.І. задоволити, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації продукції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.