ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/825/22 Справа № 175/619/22 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

за участю

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Міронова В.О.

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.1 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 29 січня 2022 року працівниками поліції було встановлено факт, того, що ОСОБА_1 допустила факт ухилення від виконання батьківських обов`язків, а саме: залишення свого сина ОСОБА_2 2011 року народження без нагляду, тобто порушення передбачених ст.150 Сімейного кодекс України, щодо виховання, навчання і розвитку дитини, яка допустила таким чином правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови; скасувати постанову судді та прийняти нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що постанова була винесена судом без її участі, постанову захисник отримав 13 липня 2022 року.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що в адміністративному протоколі та постанові суду міститься лише посилання на порушення загально визначених обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, без зазначення того, який саме з обов`язків батьками було порушено в контексті ст. 150 СК України.

Вказує на те, що пояснення ОСОБА_2 є недопустимими та неналежними доказами, оскільки фактично були написані інспектором поліції та лише підписаний сином начебто це його пояснення.

Зазначає, що є дивним те, що пояснення від ОСОБА_2 було відібрано 03.02.2022, а у ОСОБА_1 22.02.2022 року.

Заслухавши ОСОБА_1 та її адвоката, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи те, що постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , копію постанови було отримано 13.07.2022 року, апеляція надана 20.07.2022 року, що підтверджується матеріалами справи, тому причини пропуску строку є поважними, і вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КупАП передбачає відповідальність за ухилення батьків, або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №310555 від 22.02.2022 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом інспектора поліції від 29.01.2022 року, згідно якого надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 про те, що 29.01.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , колишня дружина ОСОБА_1 разом із співмешканцем та його товаришем в алкогольному стані сказали сину, щоб пішов гуляти не перший раз. Дитина гуляє з товаришем біля дитячого садку;

- поясненнями ОСОБА_2 від 03.02.2022 року, який був опитаний в присутності батька та пояснив, що 29.01.2022 року був дома разом з матір`ю, коли до неї прийшли її друзі та хлопець ОСОБА_4 , які випивали в його присутності, лаялись, голосно слухали музику. ОСОБА_4 з другом сказали йому піти гуляти, після чого він ввечері пішов гуляти та зателефонував своєму татові, який викликав поліцію та його передали його хрещеній. Пояснив, що вказані події відбуваються не вперше, мати дуже часто випиває при ньому спритні напої разом зі своїм хлопцем, який неодноразово намагався мене вдарити та один раз взяв його за шию та кинув на підлогу;

- поясненнями ОСОБА_3 від 03.02.2022 року, який пояснив, що 29.01.2022 року йому зателефонував його син та сказав, що мати з товаришами випиває, лаються, голосно слухають музику та сказали моєму сину в пізній час піти гуляти на вулицю, після чого я зателефонував до поліції, сина передали хрещеній, оскільки я був на роботі;

- поясненнями ОСОБА_5 від 29.01.2022 року, яка є хрещеною ОСОБА_2 , яка прийняла дитину від співробітників поліції та зазначила про те, що дитина буде перебувати з нею;

- поясненнями ОСОБА_1 від 22.02.2022 року, до якої 29.01.2022 року додому прийшли працівники поліції та пред`явили її, що її син гуляє на дворі один, хоча він гуляв зі своїм одноліткою. Не вбачає нічого поганого в тому, що її дитина гуляла.

При цьому в апеляційної скарзі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали ставити під сумнів правильно встановлені місцевим судом фактичні обставини справи.

Щодо доводів про те, що пояснення сина є неналежними доказами, то відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Письмові докази ОСОБА_2 узгоджуються з іншими поясненнями, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає. Крім того, пояснення малолітньої дитини відбирались в присутності одного з батьків, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Твердження ОСОБА_1 про те, що є дивним те, що покази в неї та її син відбирались в різні дати є безпідставним, оскільки працівниками поліції збирались матеріали про адміністративне правопорушення, тому відібрання пояснень в різні дати не є порушенням.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в адміністративному протоколі та постанові суду не зазначено, який саме з обов`язків батьками було порушено в контексті ст. 150 СК України, хоча і має місце бути, проте як в протоколі, так і в постанові суду визначено які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків, що разом з наявними в матеріалах належними та допустимими доказами в повному обсязі дає змогу встановити її вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні.

При розгляді справи місцевим судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко