ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Грущанського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 15 жовтня 2021 року о 09:06 год. в м. Полтаві по вул. Кагамлика, 84 керував транспортним засобом RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обгрунтовується тим, що патрульними поліцейськими допущено ряд порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, скаржник наполягав на тому, що в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а також перебування за кермом автомобіля. Також вказує, що відеозапис являється неналежним доказом, оскільки не є безперервним, а матеріали справи не містять конкретизованих даних про технічний засіб, яким його здійснено.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Грущанський В.О. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду в разі якщо суд визнає його пропущеним. Однак, як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана до закінчення встановленого законом строку, а тому клопотання про його поновлення не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Вважаю, що працівники поліції в даному випадку наведених вище вимог законодавства не дотрималися в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом особою та перебування її у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Згідно п.1.5 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що інкримінуються ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст.247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Зазначених вимог місцевий суд, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, а тому і його висновки щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, не є обґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам провадження, не підтверджуються у повній мірі доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом в своїй сукупності, та не відповідають принципу «поза всяким сумнівом».

Так, доказами, на підставі яких місцевий суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №020252 від 15 жовтня 2021 року (а.с.1), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №422 від 15 жовтня 2021 року (а.с.2), копія акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №422 від 15 жовтня 2021 року (а.с.19), а також відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських та відеореєстратора їх службового автомобіля (а.с.4).

Однак, зазначені докази не містять достатньої кількості фактичних даних про подію скоєного правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому не можуть однозначно свідчити про наявність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, досліджений судом запис з відеореєстратора службового автомобіля, загальною тривалістю 59 сек., здійснений о 09:06 год., містить факт про те, що попереду службового автомобіля працівників поліції деякий час стоїть, а потім перепаковується, автомобіль RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_2 .

На інших чотирьох відеозаписах з бодікамер працівника поліції, долучених до матеріалів справи, відображено вже процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 біля автомобіля, пропонування йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у спеціальному медичному закладі; власне сама процедура огляду на стан сп`яніння у спеціальному медичному закладі, а також процес складення протоколу про адміністративне правопорушення біля будівлі медичного закладу.

Більше того, у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувала адміністративна справа №552/6076/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП України, поліцейського взводу №2 роти №1 управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП Довгаля В.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, предметом дослідження якої були ці ж самі відеозаписи щодо подій, які відбувалися 15 жовтня 2021 року.

У рішенні Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2021 року судом також було констатовано неможливість встановлення хто саме 15 жовтня 2021 року о 09:06 год. в м. Полтаві по вул. Кагамлика, 84 перебував за кермом автомобіля Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , а тому прийшов до висновку, що матеріали справи не містили беззаперечних доказів скоєння адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 .

Отже, у даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом підтвердження факту керування ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 09:06 год. в м. Полтаві по вул. Кагамлика, 84 транспортним засобом RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_2 , в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2021 року щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко