ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1010/21Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/172/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Світлика О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Згідно з постановою суду, 08 вересня 2021 року о 15 год. 56 хв. в с.Старий Скалат, вул. Совова Гора, 53, водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах із ротової порожнини, невиразна мова), на вимогу здійснити Алкотест 6810 «Драгер» або проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02.02.2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.

Вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази не перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а також судом не встановлено всі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Вказує, що патрульними не в повній мірі дотримано вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376 та не надано до адміністративної справи в повній мірі доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, зокрема: не зазначено свідків вчинення правопорушення, не зазначено доказів, що стверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що судом першої інстанції, всупереч вимог ст.33 КУпАП, не з`ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а лише формально зазначено, що такі враховуються.

Не погоджується, що особа правопорушника може бути встановлена з Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України», як це зазначено в протоколі від 08.09.2021 року.

Наголошує на тому, що матеріали справи не містять відомостей про притягнення скаржника до відповідальності за порушення ПДР України, які були підставою для зупинки та висування вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про тимчасове затримання транспортного засобу і про відсторонення водія від керування транспортним засобом та, які б свідчили про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №497332 від 08.09.2021 року відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозаписи.

Вказує, що відеозапис є перерваним, що не відповідає Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них.

Вказує, що йому посвідчення водія не видавалося, а тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до нього застосоване бути не може.

Окім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки участі у судовому засіданні суду першої інстанції не брав та оскаржувана постанова вручена йому 15.02.2022 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про поважні причини неявки не повідомив, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Світлика О.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 08.09.2022 року серії ДПР18 №497332, відповідно до якого поліцейським СРПП ВП №5 (смт. Підвлочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Зарічним Р.Р. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 08 вересня 2021 року о 15 год. 56 хв. в с. Старий Скалат, вул. Совова Гора, 53, автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах із ротової порожнини, невиразна мова), на вимогу продути Алкотест 6810 «Драгер» або пройти огляд в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з рапорту поліцейського Зарічного Р.Р., 08.09.2021 року він заступив на добове чергування в наряд ГРПП м.Скалат ВП№5 (смт. Підволочиськ), того ж дня о 15 год. 25 хв., патрулюючи в с.Старий Скалат Скальської ТГ Тернопільського району, на підставі ч.3 ст.35 ЗУ Про національну поліцію, було зупинено автомобіль марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 .. Вказав, що була наявна інформація про вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час несення служби, а саме, 08.09.2021 року о 15 год. 56 хв. в с. Старий Скалат, вул. Совова Гора, 53, поліцейськими виявлено водія ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що він в порушення п.п. 2.1 (а), 2.1. (б), 2.1 (ґ) ПДР, керуючи т/з марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 при перевірці документів не пред`явив: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію т/з, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних т/з, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 вересня 2021 року, з якого вбачається, що за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова.

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого в останнього виявлено ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова.

З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом першої інстанції всупереч вимог ст.33 КУпАП не з`ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, оскільки суд першої інстанції всебічно та повно дослідив всі обставини справи та особу правопорушника.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що особа правопорушника не може бути встановлена з Інформаційно-телекомунікаційних систем «Інформаційний портал Національної поліції України», оскільки апелянтом не надано доказів на обґрунтування наведеного вище припущення.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять відомостей про притягнення скаржника до відповідальності за порушення ПДР України, які були підставою для зупинки та висування вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №527927 від 08 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів про тимчасове затримання транспортного засобу чи відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозаписи, то це не впливає на відповідальність останнього.

Необґрунтованим є твердження апелянта про те, що відеозапис з камер поліцейських не є безперервним, оскільки наявні у матеріалах справи відеозаписи є повними та містять всі обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що йому посвідчення водія не видавали є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до довідки ВП №5 (смт. Підвлочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно якої ГСЦ МВС гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю с. Старий Скалат, Тернопільського р-н, Тернопільської обл., посвідчення водія не видавалося.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції в частині позбавлення апелянта прав водія слід скасувати.

Щодо накладення штрафу, то воно накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 участі у судовому засіданні суду першої інстанції не брав та копію постанови суду отримав 15.02.2022 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 в частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік скасувати.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя