Справа №490/7257/21
Провадження № 33/812/37/22
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бондаренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бондаренка Вадима Васильовича на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Подзігун Г.В. у приміщенні цього суду 29 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110512 від 04 вересня 2021 р., який разом із додатковими матеріалами надійшов на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва, 04 вересня 2021 р. о 18 год. 55 хв., у м. Миколаєві по вул. Потьомкінська, 104, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Dragger та в спеціальному медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бондаренко В.В. не з`явилися. Захисником Поліщука С.Є. було надано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. До клопотання були долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнав, просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Протокол вважає необґрунтованим, складеним безпідставно, з порушенням законодавчих вимог. Зазначає, що не керував транспортним засобом, а лише знаходився на водійському сидінні, коли до нього звернулися патрульні. Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці через його безпідставність, але не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі. Проте поліцейський періодично вимикав нагрудний відеореєстратор та не фіксував увесь час спілкування з ним.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Бондаренком В.В. також було долучено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім зазначеного ОСОБА_1 , адвокат вказував на порушення під час складання протоколу: відсутність свідків, порушення безперервності відеозапису, порушення процедури направлення особи на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 454 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Бондаренко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 04 вересня 2021 р. близько 19.00 год. ОСОБА_1 знаходився в транспортному засобі марки Ford моделі Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на парковці, розташованій біля торгівельного центру City Center по вул. Садовій в м. Миколаєві, транспортним засобом він не керував, а просто сидів на водійському сидінні.

В цей час під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли співробітники патрульної поліції, які висунули вимогу передати їм для огляду водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, без повідомлення про те, які вимоги правил дорожнього руху він порушив. Після цього, поліцейські повідомили, що, на їх думку, він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти на місці огляд на стан сп`яніння, на що апелянт відмовився, оскільки вважав дії співробітників поліції упередженими, так як останні, без відповідних правових підстав, оскільки він не керував транспортним засобом, йому не роз`яснили права, не надали можливості скористатись правом на юридичну допомогу, не залучили свідків до цього. Проте, на пропозицію пройти огляд у медичному закладі він погодився, про що повідомив поліцейському у якого був відеореєстратор, але поліцейський періодично вимикав нагрудний відеореєстратор та не зафіксував увесь час спілкування з ОСОБА_1 , зокрема під час того, як відеореєстратор був вимкнений, поліцейські пояснювали, що вони складають лише протокол, а справу буде розглядати суд і якщо він доведе в суді, що не керував транспортним засобом, то справу закриють. На момент складання протоколу поліцейськими йому не було роз`яснено відповідних юридичних наслідків. Після складання протоколу, ОСОБА_1 зателефонував своєму приятелю та повідомив про ситуацію, яка склалася, на що останній порадив пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що все ж таки бажає проїхати до медичного закладу та пройти там огляд на стан сп`яніння. Однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що протокол вже було складено. Крім того, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 110512 від 04 вересня 2021 р. є недопустимим доказом, оскільки в ньому не вказано свідків. Також вказує, що відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського є недопустимим доказом, тому що переривається, а його не було повідомлено про проведення відеозйомки, повне відео поліцейськими не надано. До того ж, поліцейськими порушено процедуру направлення особи на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, так як проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Апелянт стверджує, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренка В.В., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №110512 від 04 вересня 2021 р., 04 вересня 2021 р. о 18 год. 55 хв. у м. Миколаєві по вул. Потьомкінська, 104 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Dragger та в спеціальному медичному закладі відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №110512 ОСОБА_1 підписав, додавши також письмові пояснення, зміст яких є незрозумілим.

Свою винуватість у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 згідно письмових пояснень, наданих до суду першої інстанції, не визнав.

Між тим, достовірність викладених у протоколі серії ААБ №110512 відомостей, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - як поліцейськими на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, також підтверджена іншими доказами:

- відеозаписами з нагрудної камері поліцейського ВЕ00254, згідно яких 04 вересня 2021 р. о 18 год. 47 хв. службовий автомобіль поліції зупинився біля транспортного засобу «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , який в цей момент почав рух, але зупинився після звукового сигналу транспортного засобу поліції. За кермом транспортного засобу знаходився ОСОБА_1 , що було встановлено співробітниками патрульної поліції. Після цього, о 18 год. 52 хв. 03 сек., водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що він відмовився, о 18 год. 52 хв. 45 сек. водій погодився на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Проте о 18 год. 54 хв., водієві було повторно запропоновано пройти огляд на місці або проїхати до медичного закладу, але водій відмовився, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

- підписаним ОСОБА_1 без зауважень актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110512 від 04 вересня 2021 р., відповідно до якого поліцейським виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук), однак останній від огляду на стан сп`яніння відмовився.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. порушень вимог закону, в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

Аргументи апеляційної скарги апеляційним судом не приймаються.

Щодо заперечень апелянтом факту, що автомобіль в якому перебував ОСОБА_1 , рухався і саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №110512.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10. Правил водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції, доводів апеляційної скарги 04 вересня 2021 року близько 19 години він перебував в автомобілі «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , на водійському місці, але не керував ним, коли під`їхали поліцейські.

Однак, ці пояснення спростовуються дослідженими судом першої та апеляційної інстанцій відеофайлами запису з нагрудної камери поліцейського з яких вбачається, що зазначений транспортний засіб почав рух заднім ходом і зупинився після звукового сигналу поліцейського автомобілю, в салоні автомобілю «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , в момент зупинки на водійському місці перебував ОСОБА_1 , будь-які інші особи були відсутні.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу, то таке не свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до змісту положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається поліцейським у разі відмови пройти такий огляд на місці зупинки, або у разі незгоди із результатами огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, який проведений поліцейським, та згоди водія пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан сп`яніння а ні на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а ні у закладі охорони здоров`я, складання направлення водія на огляд до медичного закладу не було необхідним.

Щодо відсутності свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 2 ст. 266 КУпАП (у редакції закону № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, який був чинним на день складання протоколу про адміністративне правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За такого норма закону не розділяє порядок фіксації проведення огляду на стан сп`яніння та відмови від проведення такого огляду.

Тому не можна погодитись із твердженням апелянта про необхідність залучення свідків при фіксації факту відмови водія, тоді як при проходженні такого огляду їх присутність не є обов`язковою.

При цьому не може бути застосовані положення підзаконних актів, на які посилається апелянт і які не були змінені після внесення змін у статтю 266 КУпАП, тоді як за новою редакцією цієї норми участь свідків передбачена лише у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.

Стосовно того, що поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було оголошено про присутність свідків, тоді як такі особи не залучалися, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, то таке не вплинуло на законність протоколу серії ААБ №110512, в якому не зазначені свідки, що відповідає фактичним обставинам оформлення правопорушення відносно ОСОБА_1 та вимогам статті 266 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 погоджувався пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Як видно з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, о 18 год. 52 хв. 03 сек. ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що він відмовився, о 18 год. 52 хв. 45 сек. водій погодився на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Проте о 18 год. 54 хв. водієві було повторно запропоновано пройти огляд на місці або проїхати до медичного закладу, але водій відмовився і доказів того, що до або під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 змінив свою позицію та погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння (на місці зупинки або в медичному закладі) матеріали адміністративної справи не містять. За такого працівниками поліції обґрунтовано було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП.

Відсутність у справі безперервного відеозапису з нагрудної камери поліцейського не спростовує наведених обставин та не ставить під сумнів встановлені судом першої інстанції обставини щодо факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис є неналежним доказом.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бондаренка Вадима Васильовича, залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна