Справа № 461/4131/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/385/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі представника Львівської митниці ОСОБА_1 , адвоката Поліщука В.В. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Савчука Е.П., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2022 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0680/20900/21 від 11.04.2021 року товар, повернуто ОСОБА_2 .

Згідно протоколу,11.04.2021 року близько 11 години 49 хвилин в зону митного контролю МАПП «Краковець- Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби з Польщі в Україну заїхав транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У вказаному автомобілі як водій слідував ОСОБА_2 з трьома пасажирами. Під час проведення візуального огляду даного автомобіля виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_2 подав митну декларацію, в якій вказав що перевозить «особисті речі бувші у вжитку та продукти харчування загальною вагою 50 кг та вартістю 200 євро». Після завірення декларацій штампом „Під митним контролем № 221, під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: - 2 лижні костюми ТМ "Schoffel" з маркуванням Race Suit 2 К RT з бірками вартістю - 21926,230 грн; куртка лижна ТМ "Schoffel" з маркуванням Hybrid Jacket Ragaz Junior з бірками вартістю - 3985,530 грн; куртка лижна ТМ "Ісереак" з маркуванням Schultes Racing Jacket Men з бірками вартістю - 3319,340 грн.; куртка лижна ТМ "Schoffel" з маркуванням Ski Jacket Lachaux Junior з бірками вартістю - 8304,990 грн.; шолом лижний ТМ "Sweet protection" з маркуванням 840062- GSWHT з бірками вартістю - 7640,450 грн.; підшибники без маркування - у кількоісті 7 шт.; шліфовочний круг ТМ "Sakura Diamond" Yokohama Japan з маркуванням - CBN170BHT SA60212-02-2 у кількості - 1 шт.; шліфовочний круг ТМ "Sakura Diamond" Yokohama Japan з маркуванням - SD170BHR SA60212-04-1 у кількості 1шт. Вказаний товар не був задекларований, і як стало відомо з письмових пояснень гр. ОСОБА_2 , він (гр. ОСОБА_2 ) перевозив даний товар на прохання знайомої особи з Німеччини в Україну. Про наявність зазначеного товару гр. ОСОБА_2 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України, проте визнав, що він його перевозив. Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом не декларування, тобто, не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме - про його наявність та кількість. Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу.

Дії громадянина України ОСОБА_2 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене санкцією ст. 472 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці С.В. Сліпенко подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2022 року у справі про порушення митних правил у відношенні гр. ОСОБА_2 та прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, в розмірі 64 034,34 грн., а також стягнути витрати на зберігання товару на складі митниці вилученого протоколом про порушення митних правил №0680/20900/21 в сумі 14 760,96 грн.

Вважає висновок суду помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

В обґрунтування вказує, що не погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що висновок експерта є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а тому не може братись до уваги, а також, що митним органом не доведено, що ОСОБА_2 перевозив через митний кордон України товар, вартість якого перевищувала встановлену законом допустиму норму для ввезення на митну територію України. Натомість наголошує, що наявний в матеріалах справи висновок є належним та допустимим доказом в справі про порушення митних правил, оскільки його виконавцями є посадові особи (державні службовці), що діють у відповідності до чинного законодавства, положень та інструкцій, а також повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи як особи на яких покладається безпосереднє виконання функцій держави.

Зазначає, що висновок експертизи наданий суду з метою визначення розміру штрафу, що на думку митниці повинен бути накладений на особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Наполягає, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України характеризується як прямим умислом так і необережністю. Так, гр. ОСОБА_2 прийняв до переміщення через митний кордон України речі, однак не здійснив їх декларування, хоча міг та повинен був усвідомлювати правові наслідки таких дій, оскільки навіть в заповненій та підписаній ним митній декларації є пряме попередження про такі наслідки.

На апеляційну скаргу представника Львівської митниці ОСОБА_3 адвокат Поліщук В.В. подав заперечення.

Заслухавши представника Львівської митниці Зирянова О.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Поліщука В.В., який заперечив апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що таку слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищезазначені вимоги законодавства суддею першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Органом митниці дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 472 МК України як недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суддя мотивував, зокрема, тим, що у ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 374 МК України не виникало обов`язку здійснювати письмове декларування такого товару, оскільки вартість товару не перевищувала еквівалент 500 Євро.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідальність за яке настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.472 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно зі ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з ч. 4 ст. 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Водночас, відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В силу ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, серед яких, зокрема, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з положеннями ст. 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Враховуючи наведене, зі системного аналізу норм Митного кодексу України вбачається, що вартість товару, що переміщується через митний кордон України, є вартість товарів, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що підтверджується платіжними документами, якими стверджується вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

При цьому, в матеріалах справи знаходяться пояснення зацікавленої особи ОСОБА_4 , яким подано докази щодо справжньої вартості товарів, які були об`єктами проведення експертизи, які у свою чергу підтверджують, що їхня фактурна вартість становила 482,85 євро.

На переконання апеляційного суду, вказані платіжні документи містять усю необхідну інформацію, яка надає змогу ідентифікувати товар, його кількість та вартість, що фактично сплачена за нього.

Таким чином, при визначенні вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил суддя першої інстанції вірно врахував надану фактурну вартість, що підтверджує вартість вилученого товару, відтак доводи апеляційної скарги представника митного органу щодо безпідставності неврахування висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України не заслуговують на увагу.

Таким чином, ураховуючи те, що фактична вартість товару не перевищувала 500 євро, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що у ОСОБА_2 в силу вимог ч.1 ст. 374 МК України не виникло обов`язку здійснювати письмове декларування вказаного товару, що виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою, а отже підстав для її зміни чи скасування та задоволення апеляційних вимог представника митного органу немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 03 березня 2022 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук