ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2022 Справа №607/3229/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , командира відділення управління взводу управління командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2

за ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу №10 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП складеного прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Троян Р.Б. 22.02.2022, старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, командиром відділення управління командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, в умовах особливого періоду, діючи всупереч інтересів служби, на порушення своїх статутних обов`язків, близько 11 год. 00 хв. 15.02.2022 у розташуванні військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, тим самим не виконував свої службові обов`язки командира відділення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Також, згідно з протоколом №11 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП складеного прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Троян Р.Б. 22.02.2022, старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, командиром відділення управління командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, в умовах особливого періоду, діючи всупереч інтересів служби, на порушення своїх статутних обов`язків, близько 08 год. 00 хв. 18.02.2022 у розташуванні військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, тим самим не виконував свої службові обов`язки командира відділення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Крім того, відповідно до протоколу ЛВТ №21 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП складеного офіцером відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 17.02.2022, військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в умовах особливого періоду перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння. Так, 15.02.2022 близько 11 год. 00 хв. командиром 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 було виявлено старшого сержанта ОСОБА_1 , який знаходився на території військової частини НОМЕР_1 (м. Тернопіль) в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено випискою КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради №12 від 15.02.2022 та встановлено діагноз алкогольне сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно з протоколом ЛВТ №23 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП складеного офіцером відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 21.02.2022, військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в умовах особливого періоду перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння. Так, 18.02.2022 близько 08 год. 00 хв. командиром 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 було виявлено старшого сержанта ОСОБА_1 , який знаходився на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено випискою КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради №20 від 18.02.2022 та встановлено діагноз алкогольне сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 КУпАП визнав.

Частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ч.3 чт.172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду тягне за собою адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу (ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 було оголошено часткову мобілізацію, Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду. Саме з цим моментом відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець пов`язує настання особливого періоду. При цьому, сама мобілізація не вичерпує завдань особливого періоду, а лише розпочинає його дію. Закінчення періоду мобілізації, у свою чергу, не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, при цьому в проміжках між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

Аналогічна правова позиція з приводу дії особливого періоду в Україні викладена Верховним Судом у постанові від 10.05.2019 у справі №826/16975/16.

Таким чином, станом на дату вчинення адміністративних правопорушень особливий період продовжував тривати, рішення про демобілізацію Президентом України не приймалося.

Відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_6 своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №10 від 22.02.2022, даними, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №11 від 22.02.2022, даними, які містяться у протоколі ЛВТ №23 про військове адміністративне правопорушення від 17.02.2022, даними, які містяться у протоколі ЛВТ №21 про військове адміністративне правопорушення від 17.02.2022, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №141 від 27.07.2021, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №143 від 29.07.2021, копією виписки КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР №12 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.02.2020 (результат тесту на алкоголь 1,82 ‰), копією виписки КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР №20 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 18.02.2020 (результат тесту на алкоголь 1,93 ‰), копією контракту про проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України на посаді сержантського складу від 27.07.2021.

З врахуванням вищенаведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.175-15 та ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду та поява на території військової частини в стані, у стані алкогольного сп`яніння умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 172-15, 172-20, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15 та ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 845 гривень в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі п`ятсот сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9 690 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяП. Я. Стельмащук