Справа № 339/61/22 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2022 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, працюючу соціальним педагогом Міжрічанської ЗОШ,
за ч.1 ст.130 КУпАП -
15 лютого 2022 року по вул. Центральна в с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_1 , в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керувала автомобілем ДEO SENS д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовилась.
Суд вживав заходи для забезпечення явки ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 04.03.2022, 08.04.2022, 04.05.2022, про те вона не з"явилася, натомість надала письмові пояснення, в яких вказує, що вину у вчиненому не визнає, заперечує факт вживання алкогольних напоїв, оскільки повідомляла працівників поліції про те, що хворіє на онкологічне захворювання, в зв"язку з чим не вживає алкогольні напої. Працівники поліції не роз"яснили їй наслідки відмови від проходження огляду на стан сп"янніння. Відмовилась на вимогу працівників поліції проїхати в лікарню через страх залишила дітей самих вдома, оскільки раніше втратила дитину (а.с.15).
Окрім того, 08 квітня 2022 року розгляд справи відкладено за заявою ОСОБА_1 про її бажання скористатись правовою допомогою (а.с.19-20).
Однак, 04 травня 2022 року ОСОБА_1 не надала угоди, укладеної із захисником про захист інтересів в суді, натомість подала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.23).
Відтак, неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду справи без її участі та не суперечать ст. 268 КУпАП.
Суддя, дослідивши матеріали справи, важає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1.ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеодоказами, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, відповідно, відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Так, згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , стало порушення нею Правил дорожнього руху.
Зокрема, працівник поліції склав постанову серії БАА №959585 від 15 лютого 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу розміром 510 грн., за те, що вона керувала транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не була пристебнута ременем безпеки (а.с.8).
Враховуючи те, що вищенаведена постанова у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною, відсутні підстави вважати, що працівники поліції, зупиняючи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли без достатніх на це підстав.
Також, при спілкуванні працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп"яніння, в зв"язку з чим їй запропоновано пройти огляд на стан сп"яніння.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2022 року серії ААБ №031695, 15 лютого 2022 року по вул. Центральна в с.Міжріччя ОСОБА_1 , в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керувала автомобілем ДEO SENS д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовилась, що зафіксовано на технічний засіб бодікамеру.
Від підпису в протоколі та дачі пояснень згідно ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 відмовилася (а.с.1).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, оскільки були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого їй запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, роз"яснено наслідки такої відмови, однак водій відмовилася від проходження такого огляду, що зафіксовано на службову камеру поліцейського.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя стверджується, про те, що огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на визначення стану сп`яніння та від підпису акту (а.с.2 ).
В матеріалах справи наявні свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7816, чинне до 04 жовтня 2022 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора ALCOTEST 6820 (а.с.9).
Окрім того, відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Долинської КНП «Багатопрофільна лікарня» від 15 лютого 2022 року (а.с.3) водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я ( а.с.3).
Щодо рапорту працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, (а.с.4), то слід зазначити, що він є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і відтак, не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненому.
Працівники поліції у відповідності до ст.265-1 КУпАП, відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, автомобіль передано водію ОСОБА_2 , зазначивши це в протоколі.
Довідкою начальника Долинського відділення поліції підтверджено, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія (а.с.5, 7).
Зміст вказаних вище доказів повністю підтверджується відеоматеріалами з відеореєстратора патрульної машини та нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, які долучені до матеріалів провадження, містяться на диску (а.с.10) та не викликають сумнівів щодо події адміністративного правопорушення та перебігу обставин відмови водія від проходження огляду.
Так, згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події тоді відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Частиною 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дожнього руху.
Згідно із приписами ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а тому є підстави взяти до уваги відомості, зафіксовані за допомогою технічного засобу фіксації.
Додані поліцейським до протоколу відеозаписи є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, оскільки стосуються вказаної події, де зафіксовано, як саме ОСОБА_1 відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у запропонованому ій медичному закладі.
Крім того, поліцейські попередили водія про те, що відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеозйомка.
Дані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .
Підстав вважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .
Зокрема, на файлі №1 зафіксовано, як ОСОБА_1 сидить в автомобілі за кермом і працівник поліції запитує чи вживала вона спиртне, оскільки з салону автомобіля чути алкоголь, водій відповіла, що не вживає, оскільки приймає таблетки. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що вона погоджується з порушенням з приводу некористування ременем безпеки. Працівник поліції неодноразово запитує ОСОБА_1 чи готова пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера 6820, але вона відмовляється. Працівник поліції неодноразово роз`яснює їй про те, що вона може проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, але остання відмовляється, оскільки залишила дітей вдома та наказує працівникам поліції про складання на неї протоколу. Працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 про те, що відмова прирівнюється до керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Працівник поліції вказує ОСОБА_1 про те, що при спілкуванні з нею є ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, зміна забарвлення обличчя, роз`яснює ст. 63 Конституції України та право на захисника і вказує, що на неї буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч.5 ст. 121 КУпАП, про відсторонення від керування транспортним засобом та про ознайомлення її з протоколом.
Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи буде отримувати копію протоколу і вона вказує, щоб їй видали на руки.
При цьому, ОСОБА_1 телефонує до чоловіка, який, з її слів, працював раніше у поліції, а також намагається домовитися з працівниками поліції, щоб улагодити справу.
На файлі №2 зафіксовано, як ОСОБА_1 вказує, що постанову буде отримувати на руки і працівник поліції запитує чи знайшла вона тверезого водія.
На файлі №3 відображено як працівник поліції запитує у тверезого водія ОСОБА_2 чи має він посвідчення водія та попереджає його про те, що за передачу права керування транспортним засобом ОСОБА_1 він буде притягнутий до відповідальності. ОСОБА_2 також просить ОСОБА_1 пройти тест, але вона відмовляється.
ОСОБА_2 відмовляється підписуватися в протоколі; працівник поліції роз"яснює, що ведеться безперервна відеофіксація.
На файлі №4 зафіксовано, як працівник поліції зачитує протокол та роз`яснює ст. 63 Конституції України, запитує чи буде ОСОБА_1 підписувати протокол та отримувати копію, але вона відмовляється. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи буде надавати пояснення та отримувати тимчасовий дозвіл, але ОСОБА_1 розмовляє по телефону з своїм чоловіком, який також просить її їхати в лікарню для проходження огляду. ОСОБА_1 , поспілкувавшись з чоловіком, вказує, що їде в лікарню з працівниками поліції, але працівник поліції роз"яснює, що вже складено протокол та запитує повторно чи буде отримувати копію протоколу і надавати пояснення, ОСОБА_1 відмовляється, пояснюючи, що підписуватипротокол не буде і працівник поліції повідомив, що надійшле їй поштою.
На файлі №5 без звуку зафіксовано рух автомобіля, за яким слідує автомобіль працівників поліції; автомобіль зупиняється і підходять працівники поліції та розмовляють з водієм.
З врахуванням викладеного, необгрунтованими є доводи ОСОБА_1 , про те, що працівники поліції не встановили жодних ознак сп"яніння та не роз"яснили їй наслідки відмови від проходження огляду, оскільки матеріали відеофіксації підтверджують, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення у неї працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння.
Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння сертифікованим приладом Драгер, після чого запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду, але водій ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилася, незважаючи на те, що їй роз"яснено наслідки ухилення від такого огляду та повідомлено про складання матеріалів адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП.
Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.
Слід звернути увагу на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, при цьому, водій транспортного засобу може відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння як до початку проведення такого огляду, так і під час його проведення.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КупАП, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.
Встановлено, що водій ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, не діяла ні у стані крайньої необхідності, не знаходилася у стані необхідної оборони і не перебувала у стані неосудності.
Враховуючи обставини, за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, вважаю, що вони не перешкоджали їй пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
При цьому твердження ОСОБА_1 про те, що вона в стані алкогольного сп`яніння не перебуває, не може бути причиною відмови від виконання або обґрунтуванням ухиляння законних, неодноразових вимог поліцейського, що виконує свої службові обов`язки, зокрема у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 згідно з протоколом ставилось у вину правопорушення, суть якого полягала у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, її доводи в письмових поясненнях про те, що вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не можуть впливати на висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2.5. Правил дорожнього руху за відмову водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Як слідує з доказів, які є в матеріалах справи, ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції поліцейських не погоджувалася, ухилялася від проходження огляду у встановленому законом порядку, не реагувала також на прохання сторонніх осіб пройти такий огляд, намагалася домовитись з працівниками поліції щодо уникнення відповідальності, що правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та підстава для складення протоколу, зі змістом якого, як свідчать матеріали відеофіксації була ознайомлена.
Те, що ОСОБА_1 вказала, що бажає пройти огляд після складення протоколу, не спростовує фактичних даних щодо відмови її, як водія транспортного засобу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння на законну вимогу поліцейського.
Дослідивши сукупність доказів по справі, вважаю, що ними поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому в її діях є склад адміністративного правопорушенння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, наявність неповнолітніх дітей, ступінь її вини.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 496.20 грн.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.