ПОСТАНОВА

іменем України

"01" лютого 2022 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення який надійшов від начальника відділення поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП майора поліції Віктора Шуліки відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алма - Ата Казахстан, громадянки України, паспорт № НОМЕР_1 виданий 20.08.2019 року органом 4450, не працюючої яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на утриманні має 3-х малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що 30.11.2021 року о 10 год. 40 хв. громадянка ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України» обов`язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 залишила дитину в умовах, що загрожують її здоров`ю, тобто вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе не визнала та пояснила, що дійсно до неї прийшло четверо людей троє з них були поліцейські четверта жінка фахівець із соціальної роботи ОСОБА_3 яку вона знає. В цей час діти в неї хворіли про що вона повідомила присутнім. Однак представник поліції став її погрожувати, що складе відносно неї протокол про адміністративне правопорушення як невиконання своїх батьківських обов`язків. Вона знову заперечила посилаючись на хворобу дітей. На її питання чому поліція з`явилась до її будинку, отримала відповідь, що це чергова перевірка стану виховання малолітніх дітей. Її заперечення про неможливість спілкування під час хвороби дітей залишились без уваги. Поліцейський склав відносно неї протокол вона з ним ознайомилась з висунутим обвинуваченням була не згодна.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 637499 від 30.11.2021 року, копію паспорта та письмові пояснення самого правопорушника від 30.11.2021 року, рапорт інспектора ВП № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області Борякова Д. від 30.11.2021 року, висновок оцінки потреб сім`ї, акт оцінки потреб сім`ї/особи від 30.11.2021 року, характеристику ( з місця постійного проживання) від 02.12.2021 року, пояснення ОСОБА_3 від 02.12.2021 року, слід прийти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з таких підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини першої ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, які саме дії, пов`язані із вихованням своєї малолітньої доньки вчинила або не вчинила ОСОБА_1 , що призвело до не виконанням нею своїх батьківських обов`язків. Отже, зміст протоколу не розкриває зміст об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а відтак відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої доньки.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 184, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьку, шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С. І.Чехов