Єдиний унікальний номер 227/3511/21
Номер провадження 33/804/77/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Рябцевої Ю.С.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Макєєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем на шахті Новодонецька, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 ч.1, ст.185 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення; визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 28.08.2021 року о 07 год. 15 хв. в м. Білозерське по вул. Пушкіна буд.8, гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_1 на вимогу працівника поліцій про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця службового транспортного засобу Рено Дастер номерний знак НОМЕР_2 , не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі шляхом блокування на автодорозі м.Білозерське с.Першотравневе на дачній дільниці. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.4 а, б ПДР України.

Крім того, 28.08.2021 р. о 07 год. 30 хв. на автодорозі м.Білозерське с.Першотравневе ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_1 не зупинився на законну вимогу працівників поліції, в подальшому після зупинки автомобіля не надав документу, що посвідчує особу, намагався втекти з місця зупинки авто, та чинив опір працівникам поліції, тому своїми діями здійснив непокору працівникам поліції, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП.

Крім того, 28.08.2021 р. о 07 год. 15 хв. в м. Білозерське по вул. Пушкіна буд.8, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття газоаналізатора алкотестера Драгер 6810 та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Захисник Орлова О.В. не погодився з постановою та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за якою частиною ст.122-2 КУпАП кваліфіковано дії ОСОБА_1 , а суд не має повноважень на визначення кваліфікації. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. ОСОБА_1 в судовому засіданні себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнавав та його вина не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні. Так, ОСОБА_1 відмовився в приміщенні відділу поліції від продуття газоаналізатору «Драгер» без присутності медичного працівника, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не відмовлявся, був тверезий. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, йому не було вручено письмове направлення на проходження медичного огляду, що підтверджується показаннями тих же свідків, а також огляд на стан сп`яніння працівниками поліції проводився в приміщенні відділу поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП. Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №153546 від 28.08.2021 року (а.с.1) не зазначено, за якою частиною статті 122-2 КУпАП кваліфіковано його дії. Отже, доводи апеляційної скарги про те, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 ч.1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є слушними, оскільки суд не може самостійно надавати кваліфікацію діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП, а провадження у справі за цією статтею підлягає закриттю на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ст.130 ч.1 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №839461 від 28.08.2021 року (а.с.17), відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не зупинився на законну вимогу працівників поліції, в подальшому після зупинки автомобіля не надав документ, що посвідчує особу, намагався втекти з місця зупинки авто та чинив опір працівникам поліції; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №153545 від 28.08.2021 року (а.с.34), відповідно до якого ОСОБА_1 від продуття газоаналізатора алкотестера Драгер 6810 та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 28.08.2021 року (а.с.38-39) та наданими ними поясненнями в судовому засіданні; відеозаписами, доданими до матеріалів справи.

Сукупність наведених доказів підтверджує обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Що стосується доводів захисника про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, вони є безпідставними.

З доданих до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час не реагував на вимогу поліцейських про зупинку автомобіля, а після зупинки транспортного засобу покинув свій автомобіль та намагався втекти від працівників поліції. Крім того, в суді першої інстанції він не заперечував ту обставину, що він намагався втекти, пояснюючи це тим, що злякався поведінки працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився в приміщенні відділу поліції від продуття газоаналізатору «Драгер» без присутності медичного працівника, а від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі він не відмовлявся, є необґрунтованими.

Нормами КУпАП не передбачено необхідність присутності медичного працівника під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера. Статтею 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Проте, згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовився в їх присутності і від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, і від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було вручено письмове направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не беруться до уваги судом апеляційної інстанції. Зазначені доводи не спростовують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження такого огляду, який підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Не беруться до уваги і доводи про те, що огляд на стан сп`яніння працівниками поліції проводився в приміщенні відділу поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу. Оскільки ОСОБА_1 чинив опір поліцейським, вони були вимушені затримати і доставити його до відділу поліції, де йому і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, є необґрунтованими. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надавали пояснень про те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з його правами. Крім того, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 користувався правовою допомогою свого захисника, отже він не був позбавлена права на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винуватим провадження у справі за цією статтею закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

В іншій частині постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: