Справа № 161/214/22 Провадження №33/802/231/22 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

його захисника - адвоката Груника А.М.,

розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Захисник Груник А.М. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи її тим, що про винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_2 стало відомо випадково. І після отримання копії постанови він подав апеляцію у встановлений строк.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про поновлення строку, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Груника А.М., які підтримали подану заяву і просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, доходжу висновку, що зава про поновлення строку на апеляційне оскарження до задоволення не підлягає з таких підстав.

В поданій заяві захисник зазначає, що ОСОБА_1 був відсутній в суді першої інстанції за станом здоров`я, про що було подане відповідне клопотання перед судовим розглядом. А про оскаржувану постанову дізнався випадково, після чого подав апеляційну скаргу.

Однак, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

09.02.2022 під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 присутній не був.

У постанові вказано: «В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.13). Неявку ОСОБА_1 до суду, суддя розцінив, як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.» (а.с.15, абз.7-8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його власноручною розпискою (а.с.13).

08.02.2022 до початку судового розгляду ОСОБА_1 подав до Луцького міськрайонного суду Волинської області клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я внаслідок перенесеного захворювання COVID-19 (а.с.14а).

При цьому жодних документів на підтвердження свого незадовільного стану здоров`я ОСОБА_1 суду не надав.

Таким чином, матеріалами справи в повній мірі підтверджено, що ОСОБА_1 було відомо про судовий розгляд справи щодо нього 09.02.2022.

Разом з тим, апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2022 ОСОБА_1 подав лише 28.02.2022, що стверджується штемпелем «Укрпошти» на конверті, доданому до апеляційної скарги, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який для нього закінчився 21.02.2022 (з урахуванням вихідних днів) (а.с.27).

Таким чином, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження в тій частині, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Груник А.М. несе службу у складі підрозділу батальйону оперативного реагування «Луцьк» та виконує завдання на період військового стану в Україні, відповідно до ЗУ «Про основи національного спротиву», є необґрунтованими, оскільки апеляцію подавав не захисник Груник А.М., а сам ОСОБА_1 ..

Також необхідно зазначити, що згідно долученої довідки №175 від 16.03.2022 захисник Груник А.М. почав нести службу лише з 28.02.2022 (а.с.36), тобто вже після закінчення строку на апеляційне оскарження, який сплив 21.02.2022.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не представив будь-яких медичних документів, які б підтверджували неможливість його явки до місцевого суду 09.02.2022. При цьому він не зміг навіть пояснити причини своєї неявки до суду першої інстанції для розгляду справи адміністративне правопорушення щодо нього на вказану дату.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви захисника Груника А.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року щодо нього - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов