Справа № 462/7883/21 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 33/811/291/22 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Малишака А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Малишака А. С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 21 год. 28 хв. у м. Львові на вул. Городоцькій, 311, керував транспортним засобом марки ЗАЗ TF 698 P, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому порядку, що підтверджується висновком лікаря № 002252. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі зафіксовано лікарем цього закладу без залучення свідків та без застосування працівниками поліції технічних засобів відеозапису, що є порушенням вимог п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Зазначає, що із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у процесі спілкування із працівниками поліції лише отримав вказівку прослідувати до медичного закладу і там відмовитися від огляду. При цьому, в медичному закладі ніхто не пропонував пройти медичний огляд, а лікар лише надав підписати вже заповнений медичний висновок.

Заслухавши доводи захисника Малишака А. С., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273466 від 15 жовтня 2021 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; висновком КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002252 від 15.10.2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 лише отримав вказівку прослідувати до медичного закладу і там відмовитися від огляду, де останньому не пропонували пройти медичний огляд, а лікар лише надав підписати вже заповнений медичний висновок, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу в передбаченому законом порядку.

В подальшому, оскільки ОСОБА_1 вагався, він був доставлений до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Останній почав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, на вимогу медичного працівника, відмовився проходити огляд за допомогою приладу драгер, зазначивши, що розуміє наслідки.

Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду, чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Малишака А. С. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.