Номер провадження: 33/813/246/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя Котелевський Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Карагяур В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

оскарженою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно оскарженої постанови, 18.10.2021 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою вул. Семена Палія, 113, у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до показників приладу «Драгер» 1,89%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Карагяур В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Захисник просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на момент керування транспортним засобом в останнього не було водійського посвідчення. Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись при цьому на розгляд справи в суді першої інстанції за його відсутністю, що позбавило його права подати скаргу в передбачені законом строки.

Судове засідання проведено за відсутності учасників судового провадження, оскільки ОСОБА_2 та його захисник, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали. З огляду на введення на території України воєнного стану, суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення у учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.

За таких підстав, враховуючи положення ч.4 ст.107КПК апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Оскільки постанова суду першої інстанції не була надіслана ОСОБА_1 факт її отримання 14.12.2021 року підтверджується матеріалами справи, зокрема і подача апеляційної скарги у строк, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови судді районного суду, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: долученими до протоколу актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер-7510 №ARLM-0409» (а.с.3-4) зі змістом протоколу та актом огляду останній був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена, а тому рішення суду щодо визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на момент зупинки працівниками поліції, йому не видавалось водійське посвідчення, судом встановлено таке.

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Суд керується п.21 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінованих подій був особою, яка не мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, але керувала транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував обставин справи та дані про особу правопорушника, який станом на день події правопорушення не мав посвідчення водія.

За наведених обставин, оскаржена постанова підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику Карагяур Віктору Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Карагяур В.І. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року вказівку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський