ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/20/22Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 33/817/180/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 10 січня 2022 року близько 18 год/ 05 хв. в с. Мужилів Підгаєцької ОТГ Тернопільської області керував транспортним засобом марки Ford Kuga, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager на місці зупинки та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції такою, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Зазначає, що жодних ознак алкогольного сп`яніння, які б давали підставу для проведення огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять.

Вказує, що працівники патрульної поліції не забезпечили йому проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, чим грубо порушили вимоги Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 (надалі Інструкція).

Звертає увагу, що працівники патрульної поліції не здійснювали відеозапис на портативний відеореєстратор безперервно, а тільки одним коротким фрагментом, що є порушенням вимог Інструкції із застування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фунуції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 р № 1026 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р № 28/32999.

Вказує, що не був відсторонений від керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апелянта, належних та допустимих доказів стосовно того, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Просить скасувати постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи без його участі.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 021552 від 10 січня 2022 року близько 18 год. 05 хв. ОСОБА_1 в с. Мужилів Підгаєцької ОТГ Тернопільської області керував транспортним засобом марки Ford Kuga, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager на місці зупинки та в найближчому медичному закладі відмовився.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП. а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, яким підтверджується, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, після чого водієві пояснили причину зупинки та повідомили про проведення відеофіксації.

Також, з рапорту працівника поліції, наявного в матеріалах справи, вбачається що 10.01.2022 року о 18 год. 00 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на своєму автомобілі рухається з порушенням ПДР.

Матеріалами відеофіксації, які досліджувались судом першої та апеляційної інстанції зафіксовано, що у водія транспортного засобу Ford Kuga, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що давало підставу працівникам поліції вимагати проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про відсутність зафіксованих ознак алкогольного сп`яніння у матеріалах справи суд вважає безпідставними та надуманими, які є виключно суб`єктивною оцінкою апелянта, носять декларативний характер і спростовуються системним аналізом матеріалів відеофіксації правопорушення, які є належним та допустимим доказом в контексті приписів ст.ст.251, 252 КупАП.

Твердження ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку проведення огляд на стан сп`яніння, з тих мотивів, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і йому не було забезпечено такої можливості, є непереконливі і необґрунтовані.

Так, матеріалами відеозапису з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що на неодноразово вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився (відеофайл 00000__0006А.МР4).

Наведені в апеляційній скарзі доводи про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Те, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, на що він звертає увагу в апеляційній скарзі, не спростовує самого факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння і не є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративний відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя