ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/88/22 Справа № 705/4990/21 Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Годік Л. С. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », продавцем, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 31.10.2021 року о 23 год. 18 хв. в м. Умані по вул. Дерев`янка, 26, керувала автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в суді суду першої інстанції винною себе не визнала та вказала на те, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі вона не відмовлялася, однак від продуття приладу Драгер на місці зупинки вона відмовилася, оскільки не хотіла залишати авто з п`яними пасажирами. Пізніше вона пройшла огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, про що має висновок, в якому вказано, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Адвокат Цімоха Р.Р. в суді суду першої інстанції підтримав позицію ОСОБА_1 ..

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, правопорушниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить:

Скасувати постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Додає, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовуй факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Наголошує, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 31.10.2021 року о 23 год. 18 хв. в м. Умані по вул. Дерев`янка, 26, керувала автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 019189 від 31.10.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 31.10.2021 року о 23 год. 18 хв. в м. Умані по вул. Дерев`янка, 26, керувала автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними рапорту поліцейського взводу патрульної поліції в. м. Умань УПП в Черкаській області ДПП капрал поліції Бещук Р., де зазначено, що 31.10.2021 року перебуваючи на службі по забезпеченню публічної безпеки та безпеки дорожнього руху в екіпажі «Агат-054» спільно з мол. лейтенантом поліції Шевчук П.О. близько 23год. 18хв. рухаючись в м. Умань по вул. Дерев`янка 26 було зупинено транспортний засіб Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування було встановлено особу водія, ним виявилась гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Даний водій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу БКАОЕК та в медичному закладі відмовився. Було складено протокол ДПР18 019189 за ч.1 ст.130 та постанову ЕАО 4975216 про накладення адміністративного стягнення. Посвідчення водія не вилучалось (постанова ЕАО 4975216). Подія фіксувалася на бодікамеру СА00120, СА 00073.(а.с.3);

- даними постанови серії ЕАО № 497516 від 01.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення на гр.. ОСОБА_1 (а.с.5);

- даними DVD диску від 31.10.2021 року із записом до адміністративного протоколу серії ДПР18 № 019189 від 31.10.2021 року, на гр.. ОСОБА_1 з якого вбачаються події викладені в адміністративному протоколі.(а.с.6).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі, не звільняють її від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо неї у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема її вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 019189 від 31.10.2021 року, даними рапорту поліцейського взводу патрульної поліції в. м. Умань УПП в Черкаській області ДПП капрал поліції Бещук Р., даними постанови серії ЕАО № 497516 від 01.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення на гр.. ОСОБА_1 , даними DVD диску від 31.10.2021 року із записом до адміністративного протоколу серії ДПР18 № 019189 від 31.10.2021 року, на гр.. ОСОБА_1 з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що їй не пропонувалося пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, є необґрунтованим.

Так, на відео бодікамер патрульного поліцейського зафіксовано, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовилась.

Крім того, ОСОБА_1 притягнута за відмову від проходження у встановленому Законом порядку освідування на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, про самозвернення до Уманської міської лікарні для встановлення відсутності будь якого сп`яніння, є необґрунтованим.

Так, проведення огляду за самозверненням ОСОБА_1 (а.с.17) до КНП «Уманська міська лікарня» та їх висновок № 1332/426, від 31.10.2021 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, де зазначено, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу 31.10.2021 року о 23:55 год. для освідування, в установленому законом порядку, є недопустимим доказом, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в присутності працівників поліції.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, також є необґрунтованим, оскільки матеріали справи містять відео з бодікамери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Сам по собі факт відсутності в матеріалах справи бланку направлення особи для освідування не є підставою для скасування судового рішення.

Решта доводів апелянта спростовуються даними відеозаписів, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому її апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 (двадцять) коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 23.12.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок