ЄУН 174/199/22
н/п 3/174/64/2022
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.173 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , не працює, -

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №858356 від 30.12.2021 року, складеного ДОП ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Тєрєховим А.С., 21.09.2021 року о 20.40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в своїй квартирі за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , скоїв хуліганські дії, а саме здійснив декілька пострілів зі спортивної рогатки металевими кульками, чим порушив «громадський спокій порядок громадян».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

Особа, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що дійсно стріляв зі спортивної рогатки з належної йому квартири, щоб відігнати ворону, куди попав не знає, по сусідньому балкону не стріляв.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги до протоколу визначені ст.256 КУпАП, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, і відповідно до рішень у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява №36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, при складенні протоколу посадовою особою належним чином об`єктивна сторона правопорушення, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, в діях ОСОБА_1 не конкретизована, фактичні обставини справи викладені у протоколі не зрозуміло, із застосуванням важкозрозумілих мовних оборотів.

Так, диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, однак згідно з протоколом ОСОБА_1 , знаходячись у належній йому квартирі здійснив декілька пострілів зі спортивної рогатки металевими кульками, чим порушив «громадський спокій порядок громадян», тому є незрозумілим, в чому саме полягало порушення ОСОБА_1 громадського порядку, з урахуванням того, що дії ним були вчинені у належній йому квартирі, та чий саме спокій ним було порушено і у яких саме діях це полягало.

Також, не конкретизована суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки у протоколі не зазначено мотив скоєння вищевказаних дій ОСОБА_1 (з хуліганських спонукань, на ґрунті особистих неприязних стосунків тощо) та форму вини правопорушника (умисна, необережна).

Також, не встановлено розмір шкоди, завданої правопорушенням, у протоколі вказано, що правопорушенням майнової шкоди не завдано, хоча згідно з матеріалами справи, було пошкоджено фасад балкону, належного ОСОБА_2 , на вказані обставини суд вказував, повертаючи матеріали для доопрацювання (а.с.25), однак ці недоліки при повторному направленні протоколу до суду усунуті не були.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено посадовою особою з грубими порушеннями чинного законодавства, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 належним чином не конкретизовані, вина останнього у вчиненні дрібного хуліганства достатніми та допустимими доказами не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, суд не входить в оцінку обставин, передбачених ст.38 КУпАП.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.173, ст.284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова