ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/8272/21 Головуючий в 1 інст. Троценко Т.А.
Провадження № 33/807/44/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ст. матроса ВЧ А 3130, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 29.08.2021 року о 12 год. 50 хв. в Бердянському районі широта 46, 781647 довгота 36, 657145 ОСОБА_1 залишив транспортний засіб, не вживши заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль Nissan X-Trail номерний знак НОМЕР_1 покотився та впав з кручі. Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобіль механічно пошкоджено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що саме він під час події здійснював керування автомобілем і його паркування.

Пояснення в матеріалах справи він не давав та не підписував. Обставина належності даного автомобіля саме йому не підтверджена жодним доказом.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на пошкодження автомобіля, ступінь його пошкодження та взагалі подію ДТП.

З наданих матеріалів неможливо встановити, а ні марку автомобіля, а ні його державний номер, а ні місце вчинення порушення.

Наголошує, що в протоколі не вказано, які конкретно заходи не були вжиті водієм, з метою недопущення самовільного руху автомобіля.

Просить апеляційний суд поновити строк на оскарження постанови районного суду, оскільки вказана постанова була отримана після спливу вказаного строку, що підтверджується розпискою про вручення постанови.

Також просить постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши захисника апелянта - адвоката Забаріна А.Ф., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Щодо заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутніми в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що оскаржувана постанова суду надсилалась на адресу ОСОБА_1 або його захиснику засобами поштового зв`язку у встановлений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк.

Вказані обставини не спростовують доводів апелянта про те, що про існування оскарженої постанови він дізнався лише 30 листопада 2021 року у приміщенні суду.

За таких обставин, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, яке випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Мотиви суду апеляційної інстанції щодо по суті розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильним та відповідає представленим у справі доказам. Такий висновок підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, яка складена уповноваженими особами та підписана ОСОБА_1 , поясненнях учасників, фотосвітлин місця події.

Як убачається із пояснень ОСОБА_1 у протоколі (а.с.2) та письмових пояснень (а.с.4) вказано, що він приїхав на море в район с. Азовське. Залишив свій автомобіль на горі. При цьому поставив транспортний засіб на ручне гальмо. Після чого дізнався, що автомобіль впав з гори.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 3), зміст якої учасником ДТП не оспорювався, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розташований біля берегу моря та має механічні пошкодження.

Фотосвітлинами (а.с.6) наочно показано, що транспортний засіб впав з гори на берег Азовського моря.

Згідно ж з вимогами п. 15.12 Правил дорожнього руху, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Водію ОСОБА_1 після зупинки та виходу із автомобіля, належало застосувати заходи, які б виключали свавільний рух транспортного засобу (загальмувати стоянковим гальмом, включити першу передачу на рівній дорозі, а на спуску чи підйомі передачу заднього ходу та вийняти ключі із замка запалювання), чого зроблено належним чином не було, оскільки транспортний засіб був поставлений лише на ручне гальмо.

З урахуванням вищезазначених пояснень учасників ДТП, пояснень ОСОБА_1 , даних схеми ДТП, характеру та локалізації виявлених пошкоджень на автомобілі, слідує, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ДТП сталося в результаті недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 15.12 Правил дорожнього руху України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд дійшов до необґрунтованого висновку про порушення ним ПДР України, оскільки водій виконав вимоги ПДР України та автомобіль покотився внаслідок невідомої обставини, а не самовільно, то вони не заслуговують на увагу, оскільки за умови дотримання водієм вимог п. 15.12 ПДР України самовільний рух автомобіля був би унеможливленим та крім того, вимога зазначеного пункту передбачає повну відповідальність водія, який залишив транспортний засіб самовільно.

За таких обставин, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення сукупністю наявних у справі доказів, висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Інші доводи апеляційної скарги щодо невідповідності схеми ДТП розміщенню автомобілів на час ДТП, відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортного засобу не можна визнати обґрунтованими.

Оскільки працівниками поліції схема ДТП складена на час оформлення ДТП, та зафіксовано розміщення автомобіля так, як він знаходився на час приїзду працівників поліції.

Водій ОСОБА_1 сам під час події в протоколі та в письмових поясненнях вказував, що саме він під час події був водієм автомобіля.

Відтак апелянтом не спростовані висновки суду щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи, суддею були повно та об`єктивно з`ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи і підстави, за яких ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Переконливих доказів, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки судді в постанові про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, щодо його невинуватості у скоєному правопорушенні, у апеляційній скарзі наведено не було та відповідних додаткових доказів при розгляді справи в апеляційній інстанції, не було надано.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 310/8272/21