П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер - суду не відомий, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2021 року о 12 год. 00 хв., в с. Оноківці по вул. Головній, 46, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, під час перевірки документів у водія було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, у законному порядку відмовився від проходження тесту на алкоголь. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238511 від 09.12.2021 року, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5127730 від 09.12.2021 року, рапорт працівника поліції від 09.10.2021 року ОСОБА_2 , довідкою заступника начальника ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Д. Гайду від 29.12.2021 року згідно якої гр. ОСОБА_1 двічі протягом року був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: згідно з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2020 року (справа № 308/10588/20) та постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2021 року (справа № 308/10598/21), відеозаписи на диску, зафіксовані 09 грудня 2021 року під час здійснення повноважень поліцейськими на портативні відеореєстратори, закріплені на їх форменому одязі.

У судові засідання призначені на 25.01.2021, 10.03.2022, 13.04.202 року гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає, що справу можна розглянути без його участі. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях гр. ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із місця події, що містяться на доданому до протоколу DVD-диску, якими підтверджуються обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, суддя дійшов висновку, що обставини, зазначені у протоколі, знайшли своє підтвердження, відтак гр. ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки підтвердження того, що останній належить водію на праві приватної власності у матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер - суду не відомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер - суду не відомий, на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова