Справа № 727/233/22
Провадження № 3/727/306/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2022 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли із УПП у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в Чернівецькій обл. поступили матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (серії ААБ №225337) від 30 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 29 грудня 2021 року о 23 год. 48 хв. по вул. Івана Франка, 15 в м. Чернівці, керував автомобілем «Ауді Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Згідно протоколу водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці так і у лікаря нарколога в ЧОНД. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Працівниками патрульної поліції у Чернівецькій обл. дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Смотрицький А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні просив закрити провадження по справі; суду надав письмове клопотання про закриття провадження в справі, мотивуючи його тим, що працівниками поліції було порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП та інструкції затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 щодо безперервної відеофіксації. ОСОБА_1 не було видано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я. Працівниками поліції перед проведенням огляду у ОСОБА_1 не було встановлено ознак алкогольного сп`яніння. Ознаки, що записані в протоколі йому не озвучувались та у нього їх не було, що підтверджується відеозаписами. Окрім наведеного, в письмових поясненнях свідок ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 вважає тверезим. Фабула адміністративного правопорушення не відповідає вимогам ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП, оскільки згідно з цією статтею огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в закладах охорони здоров`я, а в фабулі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці та в лікаря нарколога в ЧОНД. Просить закрити відносно його довірителя провадження в справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Суд заслухавши доводи адвоката, дослідивши надані суду матеріали та відеозапис здійснений працівниками поліції, зважає на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження, чи спростування доводів адвоката Смотрицького А.В., що містяться в матеріалах справи судом досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції не здійснювалось відеофіксування подій в період часу з 01:25:50 год. по 01:34:32 год., з 01:49:32 год. по 01:56:36 та з 02:03:26 год. по 02:04:32 год.

Відповідно до п.5 розділу II Наказу МВС від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

В порушення зазначених вимог, працівники поліції не вели безперервної відеозйомки, а наданий ними відеозапис є фрагментований, з якого неможливо однозначно прийти до висновку про дотримання працівниками поліції вимог Закону при освідуванні ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Пунктом 10 та 11 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

На відеозаписах не зафіксовано, що відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, на підставі яких, у відповідності до Закону, ОСОБА_1 був зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння. Так само, як не зафіксовано на відеозаписах, що ОСОБА_1 відмовився підписувати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я не вказано часу, коли ОСОБА_1 повинен був бути доставлений до закладу охорони здоров`я та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , згідно яких останній вказує, що іншого водія, тобто ОСОБА_1 він вважає тверезим.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушенняі не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.І ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08. рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально- правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує порушення ним правил дорожнього руху України, суд приходить до висновку, що вина його у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького Апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Слободян Г.М.