Справа №461/1066/22
Провадження №3/461/979/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року, суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., при секретарі судового засідання Бараняку В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

начальника бази запасу локомотивів (смт. Мшана) ВСП «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» акціонерного товариства «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» перебуває на посаді відповідно до наказу регіональної філії «ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 21.06.2017 №393/ОС, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чайковичі Львівської області, паспорт НОМЕР_1 виданий Самбірським РВ УМВС у Львівській області 30.03.2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В ході інспекційного відвідування, яке проводилася з 17.01.2022 по 28.01.2022 на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 14.01.2022 №0098-П у РЕГІОНАЛЬНІЙ ФІЛІЇ «ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», встановлено порушення вимог ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці»- первинним документом з обліку використання робочого часу, розрахунку з працівниками із заробітної плати, отримання даних про відпрацьований час чи відпустки є Табель обліку використання робочого часу (форма №5). Проте, адміністрацією ВСП «Локомотивне депо Львів-Захід» РФ «Львівська залізниця» AT «Українська залізниця» не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи. У наданих для перевірки табелях обліку використання робочого часу працівників цеху № 18 за грудень 2021, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відпрацьовано по 179 год. при нормі тривалості робочого часу 174 год. за грудень 2021 року, у табелі обліку робочого часу за грудень 2021 у графі «надурочно» не відображені відпрацьовані ними надурочні години (5 год.).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Головне Управління Держпраці у Львівській області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи свого представника до суду не направив.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП встановлена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю. Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення №ЛВ0138/400/АПП/4ПТ від 28 січня 2022 року, в якому міститься фабула вчиненого правопорушення;

-акті складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду

(контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці від 28 січня 2022 року;

-наказі №393/ОС про переведення ОСОБА_1 ;

-посадовій інструкції ОСОБА_1 ;

-табелі використання робочого часу за грудень 2021 року.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Відтак, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає, що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст. 41 КУпАП в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 221, 279, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Л.Д. Фролова