Справа № 159/6112/21
Провадження № 3/159/25/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф., з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Самулевич О.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 04.04.2015 Ковельським РВ УДМС України у Волинській області), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

21 жовтня 2021 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №384866 від 09.10.2021 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, 09.10.2021 о 21:25 годині в селі Зелена Ковельського району по вулиці Центральній керувававтомобілем «Фольксаген LT 35», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в приміщенні приймального відділення Ковельського МТМО відмовився, відповідно до акту огляду лікаря Ковельського МТМО, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адмінправопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу не визнав, повідомив, що 09.10.2021 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не керував.

В суді під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, захисник ОСОБА_1 адвокат Самулевич О.М. вказала на відсутність будь-яких доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; подала суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення останнього за частиною першою статті 130 Кодексу, посилаючись на відсутність будь-яких доказів щодо керування ОСОБА_1 09.10.2021 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Вказала, що протокол серії ДПР18 №384866 від 09.10.2021 складений інспектором ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Левчуком Д.В. на ОСОБА_1 , в той же час всі докази на підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, такі як висновок щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння акт огляду на стан сп`яніння, стосуються іншої особи ОСОБА_2 . Крім того, просила звернути увагу суду на ряд допущених працівниками поліції порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . А саме, просила звернути увагу суду на невідповідність обставин, викладених в протоколі про адмінправопорушення, дійсним обставинам, таких як: зазначення невірної адреси проживання ОСОБА_1 , а саме, в протоколі серії ДПР18 №384866 від 09.10.2021 вказано адресу останнього АДРЕСА_2 , коли вірною є адреса: АДРЕСА_1 (підтвердила копією паспорта ОСОБА_1 ); вказано про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень (спростовується відеозаписом до протоколу, на якому процедура ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адмінправопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу не зафіксована). Зауважила на наявність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення виправлень, що є недопустимим порушенням при оформленні протоколів, а саме в приєднаній до матеріалів справи копії постанови серії БАВ №613313 від 10.09.2021 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за частинами першими статей 121, 126 Кодексу наявне виправлення по батькові особи. На підтвердження зазначеної обставини надала суду примірник вказаної постанови, який був вручений ОСОБА_3 , в якому по батькові особи вказано як ОСОБА_4 (в копії постанови, долученої до справи по батькові особи виправлено на ОСОБА_5 ). Враховуючи викладене просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за недоведеністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Самулевич О.М., свідка ОСОБА_6 , дослідивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідальність за статті 130 Кодексу несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно пояснень ОСОБА_1 не визнаються. Останній категорично заперечив факт керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння поліцейський надав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 09.10.2021, та акт медичного огляду №617 від 09.10.2021. Разом з тим, вказані докази не можуть бути враховані як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, так як вони стосуються іншої особи ОСОБА_2 .

У судовому засіданні досліджено доказ - відеозапис з боді-камери поліцейських, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №384866 від 09.10.2021, разом з тим навідео також не зафіксовано процедуру встановлення особи, якій ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння як під час зупинки ТЗ, так і в лікарняному закладі.

Визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватись лише на одному протоколі про адмінправопорушення.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, суду не надано.

Згідно з п. 1 статті 247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/6112/21 (провадження № 3/159/25/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова