П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239468 від 18.03.2022 року вбачається, що 18.03.2022 о 10 год. 30 хв., в м. Ужгород, вул. Гагаріна, 139, гр. ОСОБА_1 , керував вказаним тт. (Фольксваген СС НОМЕР_1 ) у якого указчики повороту були червоного кольору, під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока не реагували на світло, у законному порядку водій відмовився проїхати Ужгородський ЗОНД, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачено ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Окрім того, слід зазначити, що оголошення про виклик останнього в судове засідання на розгляд справи було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що ОСОБА_1 , до суду повторно не з`явився, сповіщався про час і місце розгляду справи шляхом відправлення повідомлень на адресу вказану в протоколі, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП ). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП підлягають поверненню до ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_1 , при перевірці документів було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, однак він відмовився проїхати в Ужгородський ЗОНД.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відео фіксація велася, однак на мобільний телефон, що встановлено при дослідженні доданого до матеріалів справи відеозапису (DVD диск міститься в матеріалах справи). Відомостей щодо причин неможливості фіксації вказаної події, поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів матеріали справи не містять.

Разом із тим, протокол містить відомості про двох свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 письмові пояснення яких додано до матеріалів справи.

Так, у поясненнях свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено, що «В моїй присутності, вказаний водій пройшов медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою прилад «ДРАГЕР» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння, проміле, що я засвідчую своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №239468».

При цьому протокол відносно ОСОБА_1 , складено саме за порушення ним п. 2.5 ПДР відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Натомість свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно його пояснень засвідчив саме відмову від проходження ОСОБА_1 , огляду на стан сп`яніння.

Вказане в свою чергу свідчить про суперечливість показів свідків щодо події що мала місце в час та дату вказану у протоколі.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, особа може бути притягнута до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за відмову проїхати в заклад ЗОНД.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вказано що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Проте жодних відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 , правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Таким чином, на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення жодного доказу не надано. До протоколу не додано постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності протягом року за порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зі змісту самого протоколу в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, про повторність не вказується.

Пунктом 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 передбачено, що суди мають право повертати протоколи про адміністративне правопорушення, у разі недодержання при їх складанні вимог ст. 256 КУпАП, для доопрацювання.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно зіст.280 КУпАПсуд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначена вище неповнота не може бути усунута в суді, вважаю за необхідне направити дану справу на дооформлення для усунення всіх порушень та суперечностей на які вказав суд.

Наведені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного протоколу та матеріалів справи, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи та прийняти рішення по ній.

При цьому необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги ст.256 КпАП України не виконані, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості розглянути справу по суті, а тому зазначені матеріали слід повернути до ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст.7,130,245,253,256,283,284 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП до ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош