ССправа № 603/32/22
Провадження № 3/603/41/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2022 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізична особа - підприємець,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №518597 від 18.01.2022 року, ОСОБА_1 18.01.2022 року о 09 год 00 хв на ринку в м. Монастириська здійснював господарську діяльність без одержання ліцензії на проведення певного виду діяльності, а саме здійснював продаж тютюну, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що торгівлю тютюном не здійснював, останній зберігав виключно для власних потреб, про що він і повідомив працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №518597 від 18.01.2022 року, ОСОБА_1 18.01.2022 року о 09 год 00 хв на ринку в м. Монастириська здійснював господарську діяльність без одержання ліцензії на проведення певного виду діяльності, а саме здійснював продаж тютюну, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Із аналізу даної статті вбачається, що об`єктом такого адміністративного порушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГУ України) господарська діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно із частиною 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, обов`язковими ознаками господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року) та отримання прибутку.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №518597 від 18.01.2022 року, ОСОБА_1 18.01.2022 року о 09:00 год на ринку в м. Монастириська здійснював господарську діяльність без одержання ліцензії на проведення певного виду діяльності, а саме здійснював продаж тютюну, однак при цьому у матеріалах справи відсутні докази факту здійснення ним торгівлі тютюном, отримання прибутку від цієї діяльності та її систематичності.

У силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено два рапорти працівника поліції від 18.01.2022 року, згідно яких 18.01.2022 року лейтенант ОСОБА_2 повідомив про те, що на центральному ринку виявлено ОСОБА_1 , який здійснював продаж тютюну без одержання ліцензії певного виду діяльності.

Дані рапорти працівника поліції суд до уваги не приймає, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, що зазначено у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а.

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні узгоджуються із його поясненнями, відібраними працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також письмовою заявою від 18.01.2022 року.

Суд приходить до переконання, що в даному випадку склад адміністративного правопорушення не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, із урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в матеріалах справи немає достатніх належних і допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, тобто систематичного характеру таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд виходить з того, що розгляд справи повинен здійснюватися в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання суду, в матеріалах справи відсутні докази провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, а отже, з наведених підстав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не знайшов свого підтвердження. При цьому суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя:

Суддя: Ю. Г. Гудкова