Справа № 727/234/22
Провадження № 3/727/307/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., за участю захисника Мізюка В.В, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

29.12.2021 року о 23 год. 48 хв. в м.Чернівці по вул.І.Франка, 15 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager». Результат 2,00%, тест №162.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав. Пояснив, що в той день не він керував транспортним засобом, а його знайомий.

Захисник Мізюк В.В. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 не визнав. Просив провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі викладених в запереченні обставинах.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що в той день він виїжджав з другорядної дороги на головну дорогу. По головній дорозі рухався автомобіль марки «Фольксваген», з яким він допустив зіткнення. Після настання ДТП ОСОБА_1 вийшов з автомобіля зі сторони пасажира, а зі сторони водія вийшов інший чоловік.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Мізюка В.В., покази свідка, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши відеозаписи з бодікамер поліцейських, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Статтею 245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №225338 від 30.12.2021 року, складеним працівником поліції о 01 год. 05 хв., відносно ОСОБА_1 , останній обвинувачується у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння о 23 год. 45 хв. 29.12.2021 року в м.Чернівці по вул.І.Франка, 15, чим порушив вимоги вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.266 КпАП України, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейським згідно вимог ст.266 КпАП України під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису.

Так, до матеріалах справи долучено відеозаписи з бодікмер поліцейських. На вказаних відеозаписах зафіксовано, як працівники поліції спілкуються із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу дорожньо-транспортної пригоди. На вказаних відео також, зафіксовано, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, на вказаних відео не зафіксовано, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом - водій.

Суд, також зауважує, що ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 після настання ДТП вийшов з автомобіля зі сторони пасажира, а зі сторони водія вийшов інший чоловік.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, відсутній.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також відеозаписом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених Законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КпАП України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КпАП України слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 130, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.