Справа № 481/191/22
Провадж.№ 3/481/93/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Ціпивко І.І, за участю секретаря Варданяна А.П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Орєхової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департамента стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рава Руська Яворівського району Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 12.07.2021 року будучи звільненим з посади головного спеціаліста загального відділу Софіївської сільської ради, являючись при цьому відповідно до підпункту «в» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 зазначеного Закону, несвоєчасно, а саме 18.10.2021 року, без поважних на те причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі підтвердила, вину у вчиненні правопорушення визнав. Додатково пояснив, що легковажно віднісся до свого обов`язку з приводу подачі декларації.

Прокурор в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що у ОСОБА_1 не було поважних причин порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції», а саме на несвоєчасне подання декларації перед звільненням. Додала, що на посаду, яку займав ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», а тому він зобов`язаний був вчасно подати декларацію. Вважає, що у нього був час на своєчасне подання декларації, відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим просить суд ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні вказаного правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідност.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу положень підпункту «в» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає відповідальність у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

09.02.2021 року ОСОБА_3 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до витягу розпорядження Софіївської сільської ради № 24-ро від 08.02.2021 року, Берзабінта ЮЮ. 09,02.2021 призначено на посаду головного спеціаліста загального відділу Софіївської сільської ради.

Згідно з витягу розпорядження Софіївської сільської ради № 79-ро від 12.07.2021 року, ОСОБА_4 звільнено 12.07.2021 з посади головного спеціаліста загального відділу Софіївської сільської ради.

Відповідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма Софіївської сільської ради ради (код-04376788, юридична адреса: Миколаївська область, Баштанський район, с. Софіївська, вул. Софіївська, 24/1) - орган місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі- Закон) суб`єктами декларування є особи, зазначені в піди В п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону, які зобов`язані подавати декларацію.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_3 відповідно до займаної посади відноситься до посадової особи місцевого самоврядування згідно ст. 1 та ст. 3 Закону є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені в підп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави - або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до розділу II п. 5 п.п. 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зміни до якого внесені Наказом від 12.12.2019 № 168/19 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2019р. за № 1300/34271 «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3» регламентовано, що декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпункту «В» частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпункту «В» частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зміни до якого внесені Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23 липня 2021 року № 449/21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 р. за № 987/36609 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» регламентовано, що декларація декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станам на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 КУпАП Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотньої сили не мають.

Згідно з ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме до 11.08.2021 року.

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу «перед/ звільненням» подав лише 18.10.2021, чим допустив порушення встановленою строку подання декларації, що підтверджується витягом.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) у період з 12.07.2021 року по 18.10.2021 року встановлено, що 13.10.2021 о 11:50 год. останній фактично розпочав роботу в Реєстрі декларацій та цього ж дня закінчив роботу у Реєстрі. 14.10.2021 о 11:33 год. розпочав роботу у Реєстрі декларацій та о 11:35 год. закінчив роботу. 16.10.2021 о 11:45 год. розпочав роботу у Реєстрі декларацій та закінчив роботу у Реєстрі. 18.10.2021 о 10:04 год. та цього ж дня о 10:55 год. ОСОБА_1 успішно подано декларацію перед звільненням.

09.02:2021 ОСОБА_1 був попереджений з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» про що мається відповідний запис та власний підпис.

Відповідно до додаткової інформації з Софіївської сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 виконував обов`язки уповноваженої особи із запобігання та виявлення корупції у зв`язку з чим мав бути обізнаний з вимогами законодавства щодо обов`язку подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема перед звільненням.

Факт обізнаності гр. ОСОБА_1 щодо обов`язку, способу і терміну подачі декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу - перед звільненням, підтверджується раніше поданими деклараціями: 27.04.2017 о 16 год. 24 хв. «щорічна»; 28.03.2018 о 18 год. 36 хв. «щорічна»; 09.03.2019 о 13 год. 05 хв. «щорічна»; 26.05.2020 о 14 год. 51 хв. «щорічна»; 21.01.2021 о 12 год. 47 хв. «кандидата на посаду»; 26.03.2021 о 09 год. 57 хв. «щорічна» та 31.03.2021 о 16 год. 39 хв. виправлена «щорічна».

Встановлено, що ОСОБА_1 отримав електронні цифрові підписи 26.03.2021 та 13.10.2021 через Акредитований Центр сертифікації ключів АТ КБ «Приватбанк», строк дії яких до 26.03.2022 та 13.10.2022, що підтверджується витягом.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 маючи діючий електронний цифровий підпис не вживав жодних заходів для своєчасної подачі декларації перед звільненням.

При цьому відповідно постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі № 800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

На підставі вище викладеного ОСОБА_1 не мав поважних причин подати електронну декларацію з порушенням визначених законодавством строків.

Відповідно листа Державного підприємства «Українські спеціальні системи», де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в якому чітко вказано, що на час необхідний для подачі електронної декларації Реєстр працював в належному режимі.

Починаючи із зазначеного часу дотепер портал Реєстру функціонує в штатному режимі. В дні необхідності подання ОСОБА_1 декларації Реєстр працював в належному режимі.

Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, НАБУ та Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

В свою чергу частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на виконання складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 255 КУпАП визначено, що працівники Національної поліції уповноважені на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за статтями 172-4 - 172 - 9 КУпАП.

Відповідно роз`яснення НАЗК «щодо виявлення працівниками поліції фактів адміністративних правопорушень» від 06.02.2019 № 44-01/8418/19, то Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Таким чином, Закон України «Про запобігання корупції» не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомлення із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП, уповноваженими особами Національної поліції України.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сукупність досліджених доказів дає підстави зробити висновок, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності знала про свій обов`язок подати декларацію до 11 серпня 2021 року, проте легковажно віднісся до такого.

Досліджені докази суддя вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: особу ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності вперше, його щире каяття, характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому, яка доведена повністю, а тому ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.401 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 279, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 :

- що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу;

- що згідно ст.308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя І.І. Ціпивко