ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/466/22 Справа № 173/2354/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С.М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Дніпро

суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 28.10.2021 року о 12годині 40 хвилин на трасі Н-08395км, Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 21114" д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниціочей дужезвужені та не реагуютьна світло, підвищена жвавість рухів,неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків відмовився,чим порушив вимоги п.2.5ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що дізнався про винесену постанову лише 05 квітня 2022 року, коли його викликали до суду, як він вважав на засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, що підпадають під визначення п. 4 розділу 1 Інструкції.

Вказує, що відео з боді камер працівника поліції чітко буде видно, що він не перебував у стані сп`яніння. До протоколу не долучені його письмові пояснення, працівниками поліції не розяснено його права та не було представлено особу, яка буде розглядати справу.

Також зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що його було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.

Також вказує, що доказів, на які посилається суд першої інстанції в своїй постанові, не достатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про його винуватість.

В судове засідання, призначене на 19.04.2022 року ОСОБА_1 не з"явився, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям, на підтвердження стану здоров`я жодного доказу не надав.

В судове засідання, призначене на 26.04.2022 року, ОСОБА_1 також не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надано документів на підтвердження його стану здоров"я щодо не можливості участі при розгляді справи та наявність довідки про повідомлення останнього про місце та час розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Наявним відеозаписом підтверджується відмова ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння, що узгоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції та письмовими поясненнями свідків.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів того, що його було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, оскільки з наявного відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом та подальший рух заборонено.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, що підпадають під визначення п. 4 розділу 1 Інструкції, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вони чітко зазначені та відповідають п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє, що вживав два дні назад, а тому не хоче проходити медичний огляд.

Також апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта про те, що до протоколу не долучені його письмові пояснення, працівниками поліції не розяснено його права та не було представлено особу, яка буде розглядати справу, оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, останній зазначив що пояснення надасть у суді, після чого поставив власний підпис.

Враховуючи наявні письмові докази по справі, відеозапис місця події, апеляційний суд вважає їх достатніми для встановлення обставин справи.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в їх сукупності, підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Дані матеріали справи, в своїй сукупності, містять неспростовні факти відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун