ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 684/13/22

Провадження № 33/4820/215/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496 грн 20 коп судового збору.

За постановою суду, 17 листопада 2021 року о 20 год 31 хв у смт Стара Синява на вул. Грушевського, 37, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікувальному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Старосинявського районного суду від 21 лютого 2022 року скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою. що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що місцевий суд порушив його право на захист та не дотримався вимог ст.268 КУпАП - розглянув справу за його відсутності.

Стверджував, що судом першої інстанції не повною мірою було встановлено і перевірено всі обставини справи та не було належним чином оцінено надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких і було винесено оскаржуване рішення.

Зауважував, що судом першої інстанції не було з`ясовано та не взято до уваги, що на момент складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення в інспектора поліції не було підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки даний факт не був належним чином зафіксований, а сам протокол складений з грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», однак даний факт було проігноровано судом першої інстанції.

Відтак, суд прийшов до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також судом не з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено право на захист не заслуговують на увагу.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення є підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином повідомлявся про розгляд справи судом першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції не порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та порушення його права на захист не заслуговують на увагу.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст.30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Крім того, суд звертає увагу на необхідність дотримання передбачених законом розумних строків розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП до цього переліку не входить, а тому присутність такої особи не є обов`язковою.

Ураховуючи наведене, та з урахуванням нестабільної роботи мережі Інтернет апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , який зараз перебуває в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року №1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, - визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ДПР18 №487593/1804 від 17 листопада 2021 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- рапортом від 17 листопада 2021 року, який містить інформацію, згідно з якою 17 листопада 2021 року о 20 год 56 хв за повідомленням ОСОБА_2 (що підтверджено також його письмовими поясненнями) на нього ледь не наїхав автомобіль білого кольору Рено Дастер НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками поліції, водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції та в ході перевірки документів працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук; від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест 6810 Драгер водій у визначеному законом порядку відмовився.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з такого.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_3 має ознаки сп`яніння (порушення мови та координації рухів), відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, поводився агресивно.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 є вигаданими, бо останній узагалі відмовився від проходження такого огляду.

Переконливих доводів у поданій апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Навпаки, доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

Апеляційний суд уважає, що доводи ОСОБА_1 , є необґрунтованими, та розцінюються як спосіб уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Обставини, які б виключали провадження у справі відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак