ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1867/21

Провадження № 33/4820/83/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Сарафіна В.Ф., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого,інваліда 3 групи, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 06.11.2021 о 22 год 28 хв. в м. Красилів, по вул. Грушевського ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» № 6810, та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник Сарафін В.Ф. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що судом неповно з`ясовано обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи; однобічно, упереджено суд дослідив докази по справі та не надав оцінки іншим доказам; не виконав усіх вимог адміністративного судочинства, що призвело до прийняття незаконного і необґрунтованого рішення; судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що всупереч вимог п.6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції намагались провести без присутності двох свідків.

Зазначає, що у протоколі свідки відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не зазначені, матеріали справи не містять їх письмових пояснень і така відмова відсутня на відео, доданому до протоколу про правопорушення, як доказ.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 18 липня 2021 року був складений інспектором СРПП ВПЮ №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, того ж дня, о 22 год 28 хв. в м. Красилів, по вул. Грешевського ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» № 6810, та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними відеозапису. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 ухилявся.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, а саме те, що такий проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, в будь-яких інших закладах такий огляд забороняється.

Відповідно до п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, позаяк він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Як вбачається з диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи, які підтверджують обставини справи.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і під час розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що відсутність двох свідків при проведенні огляду свідчить про неправомірність такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

З урахуванням наявності такого відеозапису, залучення двох свідків у даному провадженні не обов`язкове.

Вимог щодо обов`язкової участі двох свідків при фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не містять і положення ст.130 КУпАП України.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на вимоги п.6 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, щодо процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, яка проводиться у присутності двох свідків, оскільки положення КУпАП мають вищу юридичну силу ніж зазначений Порядок.

З огляду на вищенаведене, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, які були оцінені суддею відповідно до вимог ст.252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими.

Згідно зі ст.279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення, є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Сарафіна В.Ф., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний