ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2022 Справа №607/2228/22

провадження № 3/607/1246/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Майнич, Самбірського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги 2 гармати 1 артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,
за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ЛВТ № 9 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП від 08 лютого 2022 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, солдат ОСОБА_1 19 січня 2022 року не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1497 від 22 грудня 2021 року в частині щодо дотримання розпорядку дня в 2022 навчальному році в умовах особливого періоду, за наступних обставин. Так, 19 січня 2022 року о 14.00 год. під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 командиром 4 артилерійського дивізіону підполковником ОСОБА_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Однак, 19 січня 2022 року о 17.20 год. вищевказаний військовослужбовець провернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та будь - яких підтверджень законності своєї відсутності не надав. Таким чином, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду номер обслуги 2 гармати 1 артилерійського взводу артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-10 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 08 лютого 2022 року, зі змісту якої вбачається, що останній просить суд розглянути матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-10 КУпАП за його відсутності, у зв`язку зі необхідністю виконати обов`язки військової служби. Також ОСОБА_1 зазначив, що свою провину визнає.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку:
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-УІІ був затверджений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності 18 березня 2014 року № 49. Таким чином, з 18 березня 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними у протоколі ЛВТ № 9 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП від 08 лютого 2022 року; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №246 від 04 грудня 2020 року; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №247 від 07 грудня 2020 року; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №96 від 21 січня 2022 року; рапортом командира 4 артилерійського дивізіону ОСОБА_3 від 20 січня 2022 року; контрактом про проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1497 від 22 грудня 2021 року; розпорядком дня ВЧ НОМЕР_1 на 2022 рік навчальний рік; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21 січня 2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 21 січня 2022 року;
За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП, тобто, відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема те, що він визнав вину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 2 ст.172-10 КУпАП.
При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, що притягується до адміністративної відповідальності не стягується.
Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 1 ст. 212-2, ст.ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець