Єдиний унікальний номер: 375/573/21
Провадження № 3/379/30/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Київського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , паспортні дані громадянина України та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.10.2021 Таращанським районним судом Київської області було отримано з Київського апеляційного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Того ж дня згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано для розгляду судді Музиченко О.О..

12.10.2021 суддею було винесено постанову, якою зазначені матеріали повернуто до ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

02.11.2021 від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повторно надійшли до Таращанського районного суду Київської області матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП після доопрацювання для розгляду та прийняття рішення по суті.

Того ж дня - 02.11.2021 суддею було винесено постанову, якою зазначені матеріали повторно повернуті до ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

13.01.2022 від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повторно надійшли до Таращанського районного суду Київської області матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП після доопрацювання для розгляду та прийняття рішення по суті.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 436951 від 02.05.2021 вбачається, що 02.05.2021 о 18 год. 45 хв. в смт Рокитне по вул. Незалежності водій ОСОБА_2 керував автомобілем Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у КНП «Рокитнянська ЦРЛ» у чергового лікаря у встановленому законом порядку за допомогою тесту «Снайпер-5». Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

За вказаним фактом працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.05.2021 серії ДПР18 № 436951 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судові засідання двічі 26.01.2022 та 08.02.2022 не з`явився; про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства: 25.01.2022 та 29.01.2022 ОСОБА_2 особисто отримав судові повістки про виклик до суду рекомендованим листом, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення йому поштового відправлення (а.с. 66,67).

Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до суду не надходило.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки у матеріалах справи наявні дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, який викликався в судове засідання відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (заява №926/08), до суду не з`явився.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

У частині 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положенням ч.5 ст. 266 КУпАП чітко визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2021 серії ДПР18 № 436951, складеного на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, додано висновок щодо результатів медичного огляду від 05.05.2021 та копію акту медичного огляду від 02.05.2021.

Проте, в порушення вимог частини 5 статті 266 КУпАП до протоколу не додано матеріалів відеозапису з технічних засобів фіксування проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, а також відсутні відомості про проведення такого огляду в присутності двох свідків.

Вищевказані недоліки матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення не були усунуті правоохоронним органом на виконання двох постанов суду від 12.10.2021 та 02.11.2021.

Отже, суд констатує пряме порушення вимог статті 266 КУпАП при огляді ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, зафіксоване 02.05.2021 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 436951, складеному інспектором СРПП відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Чуприною О.В..

Відтак, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП огляд за відсутності відеофіксації та без присутності двох свідків є недійсним.

Як наслідок усі зібрані докази по справі є недопустимими, оскільки отримані з порушенням порядку, встановленого Законом.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд.

Крім цього, у рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлене судом грубе порушення порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, визначеного статтею 266 КУпАП, що має наслідком його недійсність і недопустимість усіх зібраних у справі доказів, - суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 51, 130, 247, 264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО