Справа№464/296/22
пр.№ 3/464/396/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 695383 від 08 грудня 2021 року - 24.10.2021 о 12.06 год. за адресою: с.Клячаново Мукачівського району Закарпатської області по маршруту Львів-Мукачево виявлено водія автобуса марки МАН д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в якого був відсутній ПЛР-тест, підприємцем якого являється ОСОБА_1 , який порушив п.п.22 п. 3 постанови КМУ № 1236 зі змінами та доповненнями.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину категорично заперечив, вказав, що дійсно є приватним підприємцем в галузі пасажирських перевезень. Підтвердив, що водій ОСОБА_2 дійсно є його працівником та здійснював перевезення пасажирів 24.10.2021 по маршруту Львів-Мукачево. Ствердив, що п.п.22 п. 3 постанови КМУ № 1236 зі змінами та доповненнями не передбачає наявність у водія автобуса ПЛР-тест, а лише для пасажирів даного автобуса. Вважає, що в його діях немає порушення карантинних норм. Просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

П.п.22 п. 3 постанови КМУ № 1236 зі змінами та доповненнями передбачено, що у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється здійснення перевезень пасажирів авіаційним та залізничним транспортом у міжобласному та міжнародному сполученнях без наявності у них (крім осіб, які не досягли 18 років) негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини, який може бути застосовано протягом 30 днів від дати введення дози; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Перевізник несе відповідальність за наявність у всіх пасажирів (крім осіб, які не досягли 18 років) документів, передбачених цим підпунктом.

З цього слідує, що доказуванню підлягає факт перевезення пасажирів авіаційним та залізничним транспортом у міжобласному та міжнародному сполученнях за наявності умов, передбачених вищевказаним пунктом.

Однак, в цьому пункті немає жодних посилань на те, що ці обмеження стосуються водія транспортного засобу, який перевозить пасажирів. Також в цьому пункті йдеться лише про авіаційний та залізничний транспорт. Обмежень щодо перевезення автотранспортом пасажирів немає.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорти, пояснення, документи на право зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 та документи стосовно водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом (автобусом) та довідку про результати перевірки за повідомленням 102 ЖЄО № 21281 від 10.11.2021, з яких неможливо встановити порушення ОСОБА_1 карантинних норм, передбачених п.п.22 п. 3 постанови КМУ № 1236 в редакції від 20 жовтня 2021 р. № 1096, в якому чітко зазначено, що заборона здійснення перевезень пасажирів стосується лише авіаційного та залізничного транспорту у міжобласному та міжнародному сполученнях, а також перевізник несе відповідальність лише за наявність у пасажирів документів, передбачених цим підпунктом. Відповідальність перевізника за відсутність таких документів у водія транспортного засобу не передбачена.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: О.Ю.Горбань