Справа № 462/243/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм комунальної служби м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-2 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.01.2022 о 22.45 год. у м. Львові по вул. Широкій, 97, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 307» номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку, подану за допомогю проблискового маячка синього та червоного кольору на службовому транспортному засобі номерний знак НОМЕР_2 із увікненням спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вичненні даного адміністративного правопорушення визнав.

Згідно з ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно із п. 8.9. б вимога про зупинку може подаватися за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 054193 від 08.01.2022, рапорт, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оглянувши диск із відезаписами із службового автомобіля 4842 та нагрудних камер інспекторів поліції, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Надані працівниками поліції письмові докази є логічними, послідовними та не містять будь-яких суперечностей.

Враховуючи особу винного, вважаю, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП), необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1, 122-2, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: