Справа 556/2525/21
Номер провадження 3/556/116/2022
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , приватний підприємець, -

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2021 року серії ВАБ №756120, 10 грудня 2021 р. о 15 год. 40 хв. в магазині «Будівельні матеріали» в смт. Рафалівка по вул.. Залізничній, здійснювалася торгівля без нанесення маркування для перебування відвідувачів в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , приватний підприємець, порушив п.9 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (зі змінами), за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав у повному обсязі. Просив суд взяти до уваги, що, 10 грудня 2021 року інспектором СРПП ВП№1 було виявлено, що на підлозі в приміщенні вказаного магазину було відсутнє маркування для дотримання відвідувачами дистанції півтора метра в черзі, оскільки це маркування cтерлося у ході миття підлоги. Для повторного нанесення вказаного маркування він замовив фарбу, проте не встиг його нанести. Одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення виявлені недоліки були усунуті. У вчиненому кається. З цих підстав просив провадження у справі закрити, обмежитись усним зауваженням.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, які полягають у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із підпуктом 9 пункту 2-2 Постанови № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у порушенні якого обвинувачується ОСОБА_1 передбачено, що з 17.06.2021 на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого, зокрема, забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України , стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом . Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Вина ОСОБА_1 стверджується також матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №756120 від 10 грудня 2021 р., рапортом чергового ВП№1 Вараського РВП від 16.12.2021р., матеріалами відеофіксації на DVD+R диску.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає докази, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, належними, допустимими та достатніми.

Відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність має індивідуальний характер, що певною мірою і реалізується у відповідних статтях глав 2 і 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що регламентують притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою ст. 34 КУпАП, є щире каяття. Обставин, що обтяжують її відповідальність, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вище викладене, дані про особу правопорушниці, обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 вперше порушив правила щодо карантину, що не становить великої суспільної небезпеки, не заподіяло шкоди громадським або державним інтересам, здоров`ю чи життю громадян, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, порушення усунуті, суддя вважає, що для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та попередження вчинення нею нових правопорушень достатньо обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя вважає, що таке звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення йому усного зауваження, в даному конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Відповідно до п. 3 ст.284 КУпАП в разі оголошення усного зауваження провадження в справі закривається.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, судовий збір, передбачений нормою ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 44-3, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: