Справа № 133/3663/21
Провадження № 33/801/125/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам, оскільки постанова КМУ № 1236 суперечить Конституції України, а тому і не повинна бути обов`язковою до виконання громадянами.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

У статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року(далі - Закон) визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.41 Закону особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст.44-3 КУпАП.

Так, п.3 п.п. 23 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 (зі змінами від 20.10.2021 №1096) передбачено, що пасажирам (крім осіб, які не досягли 18 років) користуватися послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом у між обласному та міжнародному сполученнях (крім перевезень легковими автомобілями з кількістю пасажирів, включаючи водія, до п`яти осіб без урахування осіб віком до14 років або більшою кількістю пасажирів за умови, що вони є членами однієї сім`ї, без наявності у них негативного результату тестування наCOVID-19методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена корона вірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодомної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Перевізник зобов`язаний забезпечити інформування пасажирів про передбачені цим підпунктом обмеження.

Тобто, положення вказаної постанови зазначає щодо необхідності мати при собі пасажирам документи про вакцинацію або результати тесту.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 370050 від 24.11.2021, який є одним із доказів у справі, 24.11.2021 о 04.30 год. ОСОБА_1 будучи пасажиром нерегулярних перевезень маршрутом «Вінниця-Київ» не мав при собі негативного результату ПЛР-тесту на Covid-19, якому не більше 72 годин або документа, що підтверджує вакцинацію від Covid-19 жовтого або зеленого, що підтверджує вакцинацію, чим порушив п.23 Постанови КМУ № 1236 та порушив санітарно-протиепідемілогічні правила і норми щодо карантину людей, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП є правильними і узгоджуються з наявними та дослідженими судом доказами, зокрема:- протоколом про адміністративне (а.с. 3);- рапортом (а.с. 4); - поясненнями ОСОБА_1 та водія автобуса ОСОБА_2 (а.с. 5-6) та відеозаписами дослідженими судом, на якому зафіксовано факт перевірки співробітниками поліції у пасажирів автобуса наявності документів, визначених пп. 23. п.3 постанови КМУ №1236, та виявлення їх відсутності у ОСОБА_1 (а.с. 7).

Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами по справі.

Суд першої інстанції дослідив надані докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Проте, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, судом не в повній мірі дотримано вимог ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, крім того, дане правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, суд вважає що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.22, ч. 1 ст.44-3, ст. ст.283,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко