Справа № 534/2222/21
3/534/82/22
П О С Т А Н О В А
03 лютого 2022 року м. Горішні Плавні
Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , - за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,
29.11.2021 о 15 год. 56 хв. в м. Горішні Плавні Полтавської області по вул. Горького, 24, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернулась за допомогою, до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «Toyota Camry» д.н.з НОМЕР_2 , що стояв та належить ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду завчасно повідомлялася належним чином.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи безпосередню обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд адміністративної справи в Комсомольському міському суді Полтавської області, про що свідчить її особиста підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, беручи до уваги загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, враховуючи процесуальні строки притягнення особи до адміністративної відповідальності і час перебування справи в провадженні суду, суд вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Її дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки вона, будучи учасником дорожнього руху, допустила порушення вимог п. 10.9 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода і майно зазнало пошкоджень.
Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фотознімками.
Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.
З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.
Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.
Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

.

Суддя В.Ю. Морозов