ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/47/22 Справа № 701/616/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Маренюк В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Слободянюка І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Слободянюка І.В. на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 11.07.2021 о 19 год. 41 хв., був затриманий по вул.Космонавтів в с.Іваньки Маньківського району Черкаської області, за керування транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом при розгляді справи порушено вимоги ст.268 КУпАП та не повідомлено його належним чином про дату судового засідання, розгляд справи проведено без його присутності та неповно з`ясовано обставини, що мають значення по справі.

Зазначає, що він дійсно відмовився від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу так як у нього були сумніви в об`єктивності працівників поліції, разом з тим він запропонував працівникам поліції пройти освідування в закладі охорони здоров`я, які відмовилися доставляти його у Манківську ЦРЛ.

Вважає, що працівниками поліції стосовно нього порушено ЗУ «Про поліцію», ст.266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв алкогольного сп`яніння, затверджену спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015, так як: 1) не проінформували його, як водія, про причину зупинення його транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, що передбачено ст.35 Закону; 2) порушено порядок проходження медичного освідування та порядок його оформлення передбачений розділом ІІ Інструкції, в тому числі, п.5 не роз`яснивши порядок застосування спеціального технічного засобу та яким саме технічним засобом буде проводитися огляд, п.10 не пропонували прийняти участь у складанні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння або відмову від проходження медичного освідування та не вручили його другий примірник.

Вказує, що 17.09.2021 він звернувся до суду з заявою про перенесення розгляду справи та надав заяву, якою просив повідомляти його про дату проведення судового засідання за допомогою СМС-повідомлення, однак, 24.09.2021, судом розглянуто справу без його присутності, при тому, що він не отримував повісток та СМС-повідомлень.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що судом не враховано, що він являється особою віднесеною до першої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Слободянюка І.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492112 від 11.07.2021 про те, що 11.07.2021 о 19 год. 41 хв. по вул.Космонавтів у с.Іваньки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та який відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.07.2021, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою Drager Alcotest 6810;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Маньківської ЦРЛ від 11.07.2021, згідно якого, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.07.2021, згідно яких, 11.07.2021 у вечірню пору доби, перебуваючи на вул.Б.Хмельницького бачили, як гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai», в`їхавши до свого домоволодіння та який не виконав вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі сторона захисту посилається на те, що судом при розгляді справи порушено вимоги ст.268 КУпАП, так як не повідомлено ОСОБА_1 належним чином про дату судового засідання, він не отримував повісток та СМС-повідомлень, розгляд справи проведено без його присутності.

Вважаю зазначені доводи апелянта безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи (.а.с.26,27).

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є необов`язковою.

З врахуванням дослідженого судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду відеозапису із відеореєстратора поліцейського, наявного у матеріалах даної справи, неприйнятними є доводи апелянта про те, що працівниками поліції стосовно нього порушено ЗУ «Про поліцію», ст.266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв алкогольного сп`яніння, затверджену спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015.

Крім того, зазначений відеозапис підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку із чим неспроможними є доводи захисника ОСОБА_1 Слободянюка І.В. про те, що він запропонував працівникам поліції пройти освідування в закладі охорони здоров`я, які відмовилися доставляти його у Манківську ЦРЛ.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що судом не враховано, що він являється особою віднесеною до першої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, так як відповідно до вимог зазначеної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тоді як ОСОБА_1 у даній справі є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не позивачем.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить сторона захисту, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Слободянюка І.В., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба