Справа №333/8053/21
Провадження 3/333/212/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2021 року, приблизно о 13-30 год., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольного напою в кіоску, де вона є власником без наявності відповідних ліцензій, що є провадженням господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

У судові засідання, призначені на 02.12.2021 року, 17.12.2021 року, 20.01.2022 року ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 674502 від 14.11.2021 року ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про складення відносно неї протоколу та попереджена про розгляд цієї справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно неї в суді справи про адміністративне правопорушення не доклала зусиль для того, щоб дізнатися про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що остання зловживає своїми правами, а її неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Також, під час прийняття вказаного рішення суддя враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.164 КУпАП не є обов`язковою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 674502 від 14.11.2021 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона фактично визнає свою вину та зазначає, що дійсно здійснювала продаж алкогольних напоїв без ліцензії, оскільки не встигла її зробити.

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (від 17 000 грн. до 34 000 грн.), суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При вирішенні питання щодо застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення; данні щодо особи правопорушника; ступінь її вини; майновий стан; відсутність негативних наслідків від дій ОСОБА_1 .

Приймаючи встановлені у судовому засіданні обставини, суддя вважає за можливе на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 164, 276-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова