Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/121/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до адмінвідповідальності постановою суду від 08.10.2021 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року вчинив домашнє насильство. Так, 17.12.2021 року близько 22-45 години ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурними словами погрожував фізичною розправою, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 ..

Будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду справи у суді, в тому числі судовою повісткою ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду не з`явився, клопотання про причини неявки до суду та відкладення розгляду справи не заявляв, а тому суд, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989р. про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за її відсутності, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП

Дослідивши матеріали справи: протокол серії ВАБ № 801506 від 18.11.2021 року, рапорт, письмові пояснення, суддя прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як домашнє насильство, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, а вина його у вчиненні даного правопорушення є доведеною.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення дляправильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є:протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст. 173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Так, з протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ №801506 від 18.12.2021 року, рапорту та письмових пояснень слідує, що 17.12.2021 року близько 22-45 години ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурними словами погрожував фізичною розправою.

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 остання пояснила, що в будинку по АДРЕСА_1 проживає разом з чоловіком ОСОБА_1 та малолітніми дітьми. Так 17.12.2021 року між нею та чоловіком виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного с`яніння ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою .

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, проживають разом, тобто в контексті ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 який, схильний до вчинення правопорушень, характер вчиненого ним порушення, ступінь завданої шкоди потерпілій, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 32 КУпАП, які б визначали неможливість застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, у тому числі з урахуванням його віку, стану здоров`я в ході судового розгляду не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни його насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст. 39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" із взяттям його на профілактичний облік у відділенні поліції №1 Брегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 32, 33-35, 39-1, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 326-328 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок грн. 00 коп.) гривні в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" із взяттям його на профілактичний облік у відділенні поліції №1 Брегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та проведенням з ним профілактичної роботи.

Копію постанови направити у відділення поліції №1 Брегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області для виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського Апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяВ. В. Леньо