Справа № 303/19/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою Волошин Любов Ярославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Відповідно до постанови, - ОСОБА_1 о 05 год. 45 хв. 25.12.2021 року керував автомобілем марки «ZAZ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Митрака в м. Мукачево з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у розгляді справи ОСОБА_1 не приймав, з копією постанови ознайомився після того як звернувся до захисника. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції участь не приймав, постанову судді не отримував, з копією постанови ознайомився коли звернувся за юридичною допомогою до захисника, у зв`язку з чим доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.

Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова прийнята з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу без участі правопорушника, тим самим позбавивши його законного права на захист, в тому числі можливості подати докази, які б свідчили про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, а також факт неповідомлення про дату і час судового розгляду піддаються критичній оцінці, оскільки як вбачається з матеріалів справи апелянту відправлялася судова повістка, яка повернулася до суду не врученою з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 10-11), і була направлена за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.268 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд відзначає, що інформація про день, час та місце розгляду справи розміщувалося на офіційному сайті Судової влади України в розділі Список судових справ, призначених до розгляду, інформація якого була відкритою та загальнодоступною. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом було направлено повістку за адресою вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, у випадку зміни адреси проживання ОСОБА_1 повинен був повідомити суд про такі зміни.

При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позиція апелянта, що судом першої інстанції його було позбавлено можливості подати докази, які свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення не заслуговує на увагу, оскільки він не був позбавлений можливості подати відповідні докази та зареєструвати їх через канцелярію суду.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить до висновку, що порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 141341 від 25.12.2021, - 25 грудня 2021 року о 05:45 хв. у м. Мукачево по вул. Митрака, 69 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ZAZ Daewoo T13110», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідала цій обстановці, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Факт відмови зафіксовано на бодікамеру DM 3883. Підписами у протоколі ОСОБА_1 , засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5181365 підтверджується той факт, що за порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 141341 від 25.12.2021, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; - відеозаписом події -DVD-R, а також розпискою ОСОБА_1 про залишення автомобіля на зберігання.

Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції - як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Волошин Любові Ярославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу Волошин Любові Ярославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага