Справа № 752/1679/22
Провадження №: 3/752/2534/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 19.12.2021 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі навпроти вул. Великої Кільцевої, 4Б керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6820» результат 2.94%, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та зазначив, що огляд на стан сп`яніння відбувався з порушеннями з боку працівників поліції, оскільки йому було надано використану трубку з несправним приладом «Драгер». Також зазначив, що не ставив підпис на протоколі та Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а працівники поліції тиснули на нього і він розгубився.

Захисник ОСОБА_1 - Кузьмін Є.О. в судовому засіданні зазначив, що на відео не вбачається наявність Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та те що ОСОБА_1 його підписував, окрім того зазначив, що працівниками поліції не було дотримано ряду процесуальних вимог стосовно складеного проколу, а тому просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №204163 та результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 2,94 проміле. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції. Переглянувши в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 відкриває запакований пакетик з трубкою, сам задуває в прилад «Драгер» та погоджується з результатами огляду на місці, окрім того, суддя звертає увагу на те, що на відео ОСОБА_1 пропонує поліцейським вирішити питання стосовно складеного на нього протоколу поза межами процесуальних вимог та не наполягає на перевірці у лікаря. Вказане свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_1 про порушення процедури при його переірці на стан спяніння, а також про неправомірні пропозиції до нього з боку поліції.

Суддя враховує доводи захисника щодо відсутності на відео даних про складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та його підписанння особою, та не покладає цей доказ в основу своїх висновків.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496, 20 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко