Дата документу 23.03.2022 Справа № 554/71/22
Провадження № 3/554/203/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участю секретаря судового засідання Пащенко Д. С., адвоката Ковжоги О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020624 від 24 грудня 2021 року (далі - Протокол), складеного поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП майором поліції Ляшенком О. В., 24 грудня 2021 року, о 21 год 58 хв, ОСОБА_1 , в м. Полтаві по вул. Європейській, 101, керуючи транспортним засобом, в порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Volkswagen Crafter, д. н. з. НОМЕР_1 на вул. Лідова, 6, шляхом утворення штучного затору.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідно до якої, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Скориставшись правом на захист в судовому засіданні відповідно до укладеної угоди від 25 грудня 2021 року, ордеру на надання правничої допомоги від 12 січня 2022 року (а. с. 9), брав участь його захисник, який заперечив факт переслідування автомобіля, в якому пересувався ОСОБА_1 . Крім того, стверджував, що в матеріалах цієї справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що співробітниками поліції дотримано вимоги п. 8.9 «б» ПДР, оскільки на доданому до матеріалів цієї справи самим же ініціатором складення протоколу відеозаписі з бодікамери взагалі відсутній факт вимоги працівників поліції про зупинку автомобіля, яка виражалася за допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу. У зв`язку з чим просив суд закрити справу стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу інкримінованого йому правопорушення.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно з п. 8.9 ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали, додані до Протоколу, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з огляду на таке.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ініціатором складення протоколу надано до суду Протокол (а. с. 1); постанову серії БАО № 5180938 від 24 грудня 2021 року (а. с. 2), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП; відеозаписи з бодікамер НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Оцінюючи наведені докази, суд зазначає, що ні жоден із них окремо, ні всі вони в своїй сукупності не лише не підтверджують факту вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а, навпаки, спростовують існування, як самої події правопорушення, так і наявності його ознак в діяннях останнього.

При цьому, суд виходить із такого.

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність, з-поміж іншого, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 8.9 «б» ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Всупереч наведеним вимогам закону ініціатором складення протоколу не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, отриманих у визначеному законом порядку, які б підтверджували факт невиконання ОСОБА_1 вимог про зупинку. Так само, не надано доказів факту керування ним транспортним засобом взагалі.

Суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі доданий до Протоколу відеозапис з бодікамери ВІ 0149, оскільки цей відеоматеріал не засвідчений належним чином. Цей відеоматеріал на оптичному диску є електронним доказом, а тому копії зазначеного доказу мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого, ознак цифрового підпису автора. Суд, оглянувши зміст наданого ініціатором складення Протоколу оптичного диску, встановив, що на відеозаписі відсутній цифровий підпис, як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення наданих копій, а отже такий відеоматеріал є неналежним та недопустимим доказом у цій справі.

Також суд зазначає, що до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, який є оригіналом такого електронного доказу.

Крім того, на оптичному диску ініціатором складення Протоколу завантажені окремі уривки відеозапису з бодікамери ВІ 0149, що свідчить про вибірковість фіксації, як епізодів порушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності вимог ПДР, так і процедури фіксації самого порушення.

Наведене свідчить про те, що відеофіксація самого правопорушення, якщо воно мало місце, здійснювалась не перманентно, а вибірково, що позбавляє суд можливості об`єктивно оцінити як наявність факту правопорушення, так і правомірність та законність дій осіб, що його виявили та проводили процедуру фіксації правопорушення.

Незважаючи на це, суд його переглянув та пересвідчився в тому, що працівником поліції вимога про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу не подавалась. На цьому відеозаписі взагалі відсутній факт вимоги працівників поліції про зупинку автомобіля, яка виражалася за допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу.

Натомість, поліцейські їхали службовим автомобілем з увімкненими проблисковими маячками лише синього кольору, а відтак у водія автомобіля був лише обов`язок дати дорогу службовому автомобілю поліції. Однак, суд зазначає, що в жодному разі увімкнення таких спеціальних сигналів неможливо розцінювати як вимогу про зупинку транспортного засобу, оскільки п. 8.9 ПДР чітко визначено виключний перелік спеціальних засобів, за допомогою яких поліцейський зобов`язаний надати сигнал водієві, аби той розумів, що це є вимогою поліцейського про зупинку.

Неналежним та недопустимим доказом суд вважає й відеозапис бодікамери BI 0069, оскільки відповідно до Протоколу, відеозапис здійснювався на іншу бодікамеру - ВІ 0068.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення суду не надано.

Враховуючи обставини складання Протоколу та беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у цій справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко