Справа № 152/206/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України
27 січня 2022 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожна А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
особи, що звернулася з клопотанням ОСОБА_1 ,
захисника Бровка О.С.,
представників ВП№2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Губарєва О.І. та Тарана В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -
у с т а н о в и в :
24 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про звільнення його від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
В клопотанні ОСОБА_1 , вказує, що 3 березня 2021 року постановою Шаргородського районного суду Вінницької області його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб. 11 березня 2021 року постановою Шаргородського районного суду Вінницької області його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб. Посилаючись на статті 298, 299, 300, 303, 304, 326 КУпАП ОСОБА_1 зазначає, що постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку. Оскільки з дня винесення постанови минуло більше 3-х місяців вона не підлягає виконанню. В даному випадку ОСОБА_1 10 січня 2022 року о 12-30 год був затриманий інспектором ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Губарєвим О.І. і поміщений в Шаргородське ІТТ для відбування адміністративного стягнення згідно із постановою від 3 березня 2021 року. В своєму клопотанні ОСОБА_1 просить звільнити його від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб за постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 3 березня 2021 року по справі №152/206/21 та адміністративного арешту строком на 10 діб за постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 березня 2021 року по справі №152/327/21
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Бровко О.С. клопотання підтримали з мотивів викладених у ньому та, уточнивши його, просили звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб по справі №152/327/21, оскільки постанова від 3 березня 2021 року у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб уже виконана.
Поліцейський Таран В.В. повідомив суду, що ОСОБА_1 відбув стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 15 діб згідно постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 3 березня 2021 року, справа №152/206/21. На його думку постанова суду від 11 березня 2021 року також повинна бути виконана.
Вислухавши доводи ОСОБА_1 , його адвоката та працівника поліції, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Згідно частин першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (частина друга статті 246 КУпАП).
В судовому засіданні встановлено, 3 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.
15 березня 2021 року Шаргородським районним судом постанову від 3 березня 2021 року направлено до відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Відповідно до копії протоколу АА № 117765 про адміністративне затримання від 10 січня 2022 року ОСОБА_1 доставлено у службове приміщення ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, для відбуття адміністративного арешту, згідно постанови Шаргородського районного суду від 3 березня 2021 року.
11 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (діб) діб.
Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень детально регламентується розділом V (статті 298-330) КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у статті 298 цього Кодексу.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (частини перша, друга статті 299 КУпАП), а згідно частин першої-другої статті 300 цього Кодексу така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. При цьому, навпаки, не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги, а у разі відстрочки виконання відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (частина перша статті 303).

Під зверненням постанови до виконання у статті 303 КУпАП необхідно розуміти своєчасне (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, який відповідно до законодавства уповноважений її безпосередньо виконувати, в даному випадку до органу Національної поліції, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Дійсно, законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання,

Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суддя приходить до переконання, що на цю справу поширюється гарантії статті 6 Конвенції. У свою чергу це надає можливість застосувати до цієї справи аналогію закону, а саме норми КК України, який регламентує подібні відносини.

Такою нормою у Кримінальному кодексі України є стаття 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно частини першої статті 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є арешт згідно пункт 8 і 9 статті 51, 60 КК України.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП, у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення, і в усякому разі не перевищувати двох років. Постанова судді від 11 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 набрала законної сили 22 березня 2021 року, а тому строк давності її виконання станом на 27 січня 2022 року ще не минув. Відтак доводи ОСОБА_1 та його захисника є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 280, 283, 299, 300, 302, 303 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити повністю.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА