Справа № 527/2708/21
провадження № 3/527/34/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустовійтове Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2021 року о 01.49 год. на а/д Глобине - Пустовійтове-Пузикове - Манжелія, керуючи автомобілем ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості здійснив з`їзд в кювет. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 14 грудня 2021 року о 01.49 год. на а/д Глобине - Пузикове - Манжелія, керував автомобілем ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, поведінка, що не відповідає обстановці. Від освідування на стан сп`яніння на прилад «Alcotest 6810» та в Глобинській місцевій лікарні відмовився в присутності понятих, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винну у вчиненні правопорушень не визнав та пояснив, що він не керував вище вказаним транспортним засобом. Того дня він з братом та товаришами поверталися з міста Глобине і за кермом вказаного транспортного засобу знаходився його брат, який керуючи автомобілем не вибрав безпечної швидкості та здійснив з`їзд в кювет. Брат з товаришами пішли додому так як була пізня пора доби, а він залишився чекати в автомобілі до ранку, поки зранку повернуться друзі і допоможуть витягнути автомобіль.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що того дня дійсно він керував транспортним засобом, але не вибравши безпечної швидкості здійснив з`їзд в кювет.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт, що дійсно 14 грудня 2021 року вище вказаним транспортним засобом керувавОСОБА_2 , і що дійсно вони залиши місце пригоди, а ОСОБА_1 залишився чекати в автомобілі до ранку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким в даному випадку є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП по відношенню до ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає за необхідне об`єднати справу № 527/2708/21 провадження № 3/527/34/22 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зі справою № 527/2709/21 провадження № 3/527/35/22 щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, присвоївши справі № 527/2708/21 провадження № 3/527/34/22.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя вказує про наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

У протоколі не вказані свідки події. З досліджених судом відеозаписів не можна зробити висновок про керування ОСОБА_2 автомобілем.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

ОСОБА_2 своєї вини не визнає, достеменних відомостей про те, що він керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування, матеріали справи не містять.

Крім того, як слідує із наданих у судовому засіданні пояснень свідків, ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія ТЗ, акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, відеозапис вчинення адміністративного правопорушення від 14.12.2021 року, відповідно до якого неможливо встановити факт керування автомобілем ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 .

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_2 вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 поставлено за провину порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, й відповідно вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, схему місця ДТП, рапорт пом. чергового відділу поліції №1 (м. Глобине) ГУНП в Полтавській області.

Інших доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягується до відповідальності суду надано не було.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного та того, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, характеризується прямим умислом, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, зібрані на їх підтвердження докази відносно вчинення неправомірних дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є суперечливими, про що в суді не здобуто достатні, належні та допустимі докази, за таких обставин ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягнутий бути не може.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Але в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, чи була заподіяна шкода другому транспортному засобу, іншому чужому майну внаслідок ДТП, про розмір шкоди, якщо така була заподіяна, потерпілу особу. Протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на те, що внаслідок ДТП здійснено пошкодження автомобіля порушника, однак ніяких доказів, щодо пошкодження автомобілю до протоколів не додається.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Таким чином, в протоколі не викладено повно фактичних обставин правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі. Суд не може з власної ініціативи вносити будь-які зміни до протоколу, доповнювати його зміст, відшукувати докази винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутня вина, як в формі умислу так і в формі необережності, оскільки автомобіль ВАЗ - 21099 д.н.з НОМЕР_3 пошкоджень не отримав, що підтверджується схемою місця ДТП, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно також не пошкоджене. Потерпіла фізична особа також відсутня.

Отже, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 280, 283-289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справу № 527/2708/21 провадження № 3/527/34/22 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зі справою № 527/2709/21 провадження № 3/527/35/22 щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, присвоївши справі № 527/2708/21 провадження № 3/527/34/22.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. М. Свістєльнік