ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9179/21 Номер провадження 33/814/34/22Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Отрешко В.О., Богачової Н.П. , які діють в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргоюадвоката Отрешко В.О. на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою судді , 22.03.2021 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Кременчуці по пр. Л. Українки, буд. 7 керував транспортним засобом «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради». Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду , адвокат Отрешко В.О. , в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просить постанову щодо його підзахисного скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляції вказує на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та пройшов його у визначеному законом порядку. Матеріали справи не містять доказів правомірних дій поліцейських , ними було порушено порядок огляду на стан сп`яніння , а протокол було складено через 6 місяців після події правопорушення. Також , апелянт вказує , що матеріали , долучені до справи не містять доказів точного часу вчинення правопорушення та матеріали в цій частині суперечливі.

Окрім викладеного апелянт вказує , що працівниками поліції допущено порушення в частині того , що вони не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, ними не надано направлення для проходження огляд на стан сп`яніння , водія не відстороняли від керування .

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокати апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Заслухавши думку особи , що притягується до адміністративної відповідальності та його адвокатів , вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення , згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння; Висновок щодо результатів медичного огляду , в якому зазначено , що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння; відеозапис фіксації події ; рапорт поліцейського.

Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги є непереконливими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Так , відповідно до диспозиції статті 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто , згідно конструкції статті це дві різні , самостійні підстави для притягнення до відповідальності.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння , що встановлено на підставі Медичного висновку , а тому є такими , що не ґрунтуються на нормах закону доводи апеляції про безпідставне притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП через те , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння .

Не знайшли свого підтвердженні доводи апеляції щодо порушень , допущених працівниками поліції та проведення огляду на стан сп`яніння з порушеннями , що тягнуть його недійсність.

Так , відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння , то працівниками поліції правомірно відразу направлено його на медичний огляд в медичному закладі.

Не вважає апеляційний суд , що та обставина , що протокол складено через 6 місяців після події правопорушення , є суттєвим процесуальним порушенням , яке є підставою для скасування постанови.

Так , відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на викладене , на законодавчому рівні закріплена норма щодо дотримання строків накладення стягнення , яке не повинно перевищувати одного року з дня вчинення.

Відповідно до абзацу 3 п.4 розділу Х Інструкції з оформлення № 1395, у разі виявлення стану алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення.

Жодна норма закону чи підзаконного нормативного акту не містить вимоги щодо дотримання якогось конкретного строку від моменту вчинення правопорушення до складання протоколу.

Згідно з рапортом працівника патрульної поліції , водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння , а в подальшому у зв`язку з незгодою з результатами , матеріали були направленні в лабораторію до міста Полтави.

За вказаних обставин не вбачається порушень в тому , що оформлення самого протоколу відбулося зі спливом певного проміжку часу , а саме , після повернення результатів медичного огляду з іншої лабораторії. При цьому , така затримка була спричинена як раз діями , вчиненими в інтересах і на вимогу особи , яка проходила медичний огляд.

Безпідставними є твердження про недостатність доказів винуватості ОСОБА_1 , зокрема , відсутність свідків та відеозапису події під час зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом встановлено , що під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейськими застосовувалися технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису долученні до протоколу про адміністративне правопорушення.

А тому огляд правомірно було проведено без участі свідків.

Крім того , долучені до протоколу матеріали відеозапису , у повній мірі містять фіксацію усіх подій і обставин , необхідних для доведення в діях особи складу адмінправопорушення , передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відсутність відеозапису під час зупинки транспортного засобу , не робить його недостатнім. Крім того , факт керування транспортним засобом ні в суді першої інстанції , ні апеляційної , ОСОБА_1 не заперечується.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено постановою судді від 22 жовтня 2021 року , тобто в межах строку , передбаченого ст. 38 КУпАП , а тому підстав , для закриття провадження відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Інша правова позиція за аналогічних обставин суддів апеляційної інстанції , на що в судовому засіданні посилався адвокат , не має преюдиціального значення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Отрешко В.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин