ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/128/22

3/609/109/2022

22 березня 2022 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділення № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , непрацююча,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 732885 від 09 лютого 2022 року, вбачається, що гр. ОСОБА_1 станом на 09.02.2022 року не забезпечила належних умов проживання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 (2011р.н.) та ОСОБА_3 (2009р.н.), що виражалося в тому, що в житловому будинку не прибрано, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом адресата.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та розгляд його судом. Однак, незважаючи на викладене, у судові засідання, призначені до розгляду на 28.02.2022р. та 22.03.2022р. не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зважаючи на викладені обставини, ураховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, а також приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП та зважаючи, що явка правопорушника у судове засідання не є обов`язковою суд визнає причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання неповажними, у зв`язку з чим суд розглядає справу у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, матеріальний та моральний розвиток.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №732885 від 09.02.2022р., підтверджується також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 ; характеристикою № 34 від 09.02.2022р., виданою старостою села Цеценівка Шумської міської ради на ОСОБА_4 ; актом обстеження умов проживання від 09.02.2022р.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненного правопорушення, особу порушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 33, 34, 35, ч.1 ст. 184, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. М. Катерняк