Справа №461/9899/21
Провадження №3/461/93/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року, суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д. при секретарі судового засідання Бараняку В.В., за участі представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Семиренко П.Я., та особи, що притягається до адміністративної відповідальності Ткача Я.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ПП «Озерна алея», проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААБ №054150, 27 листопада 2021 року о 20 год. 00 хв., за адресою м. Львів, вул. Під Дубом, 7Б, ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по підземному паркінгу по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з автомобілем Skoda, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаного ДТП, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні вказав, що він заїхав на підземний паркінг, та рухався в смузі одностороннього руху, в той час як водій ОСОБА_2 їхав проти напрямку на великій швидкості. Відтак, ДТП сталось саме з вини іншого водія.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні провадження по справі просив закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ч.2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом було досліджено дані, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №054150 від 27 листопада 2021 року,

-схемі місця події від 27 листопада 2021 року;

-письмових пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із змісту п. 16.11 ПДР вбачається, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 своїми діями не вчинив жодного правопорушення, оскільки рухався відповідно до правил дорожнього руху. Зазначене підтверджується:

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5082490, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст.122 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18, яка показує дозволені напрямки руху, та здійснив рух у протилежному напрямку, чим порушив п. 8.5.1 ПДР (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки);

-поясненнями особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

-поясненнями свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що ОСОБА_1 рухався по дорозі з одностороннім рухом, при цьому водій ОСОБА_2 , рухався по колу та мав дати йому дорогу, чого не зробив. Повідомив суду, що після ДТП, ОСОБА_2 їм пояснив що дуже поспішав до дому, трохи перевищив швидкість та не побачив що це дорога з одностороннім рухом.

Вказане дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 об`єктивно не міг передбачити що інший водій порушить ПДР, внаслідок чого відбудеться дорожньо-транспортна пригода. Оцінивши в сукупності встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що провадження в справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Л.Д. Фролова