Справа №591/2071/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована - Когер В.В.
Номер провадження 33/816/242/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кондратенко С. Ю., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кондратенко С. Ю. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 10 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера

визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 червня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що 01 червня 2022 року, приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи за місцем мешкання, вчинив діяння передбачене ЗУ «Про запобігання та протидія домашньому насильству», а саме: ображав, принижував, кричав, виганяв з квартири дружину ОСОБА_2 , що могло завдати останній шкоди моральному та фізичному здоров`ю.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кондратенко С. Ю. звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 10 червня 2022 року, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування поважності причин пропущеного на апеляційне оскарження строку, захисник вказує, що при розгляді справи у суді ОСОБА_3 присутнім не був, оскільки не знав про час та місце її розгляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 01 червня 2022 року, серії ВАВ № 152184 мається його підпис в графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи 10 червня 2022 року о 09 год. 00 хв. у Зарічному районному суді м. Суми, проте, підписи у протоколі він вчинив на пропозицію інспектора поліції Нагайцева Д.В., який складав протокол, і оскільки ОСОБА_3 є інвалідом 1-ї групи за зором, то він не в змозі був прочитати протокол та фактично не знав, коли буде розглядатися справа у суді. Про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 дізнався з постанови, яка 21 червня 2022 року надійшла поштою на домашню адресу на ім`я його колишньої дружини - ОСОБА_2 .

Оскільки він потребує професійної правничої допомоги, то з метою забезпечення права на захист, звернувся до Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, і на підставі наказу від 22 червня 2022 року №345, їй, адвокату Кондратенко С.Ю., було видане доручення №000-153 від 27 червня 2022 року для надання правової допомоги ОСОБА_3 30 червня 2022 року, вона ознайомилася з матеріалами справи і 05 липня 2022 року склала апеляційну скаргу.

Захисник вважав, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, і є підстави для його поновлення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статТі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання, ображав, принижував, кричав, виганяв з квартири дружину ОСОБА_2 , що могло завдати останній шкоди моральному та фізичному здоров`ю. При цьому, в порушення вимог ст.280 КУпАП, при розгляді даної справи суд не з`ясував, чи було дійсно вчинене домашнє насильство ОСОБА_3 , крім того, визнаючи останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд не зазначив жодного з доказів на підтвердження вказаних обставин.

Апелянт звертає увагу, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення колишньої дружини ОСОБА_3 - потерпілої ОСОБА_2 , на підставі яких інспектор поліції склав протокол про адміністративне правопорушення, а інших доказів на підтвердження його вини у вчиненні домашнього насильства матеріали справи не містять - відсутні показання свідків та інші докази.

Разом з тим, з пояснень ОСОБА_3 , які останній 01 червня 2022 року надав працівнику поліції, вбачається, що він заперечував вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї колишньої дружини, вказував, що він звернувся до ОСОБА_2 з проханням повернути взяті в нього у борг 600 грн., на що та відмовилася. Після цього він пішов до своєї кімнати і заперечував ті обставини, що вчиняв будь-які діяння психологічного характеру, ображав, принижував чи кричав на колишню дружину. Проте, суд не врахував таких пояснень ОСОБА_3 і віддав перевагу поясненням потерпілої, хоча вони не підтверджені жодними іншими доказами по справі та не можуть бути достатнім доказом на підтвердження вчинення останнім вказаного адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що фактично між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 , з якою він після розлучення залишився проживати в одній квартирі, склалися неприязні стосунки, остання має на меті направити його на примусове лікування до психіатричної лікарні, а тому, за порадою дочки, яка працює в органах поліції, зацікавлена у тому, щоб ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів стосовно поважності пропущеного строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, позицію ОСОБА_1 та його захисника Кондратенко С.Ю. на підтримку поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів поданої апеляційної скарги, заперечення потерпілої ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п. 2 і п. 3 ст. 278 цього Кодексу суддя при підготовці до розгляду справи вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , при цьому, суддя дійшов висновку про належне повідомлення останнього про час, день та місце розгляду справи лише на підставі особистого підпису останнього у протоколі та відсутністю заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи.

Така неявка ОСОБА_1 у судове засідання була розцінена суддею, як спосіб уникнути накладення адміністративного стягнення.

Однак, з такими висновками судді суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може і вважає, що в даному конкретному випадку суддею не було дотримано норм процесуального права, з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_1 не повідомлялося в установленому законом порядку про час, день та місце розгляду справи, а тому вважається таким, що не знав про розгляд справи у суді, у зв`язку з чим строк на оскарження вказаної постанови був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону також дотримані не були, про що вірно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що визнаючи ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя суду першої інстанції взагалі не зазначив, які саме докази були при цьому враховані, які обставини свідчать про наявність в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №152184 від 01 червня 2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що останній за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме, виганяв з квартири та ображав, чим завдав психологічного тиску. При цьому, у вказаному протоколі інформація про можливих свідків зазначених подій відсутня.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт інспектора Сумського РУП ГУНП в Сумській області Нагайцева Д.В. з якого вбачається, що 01 червня 2022 року о 15 год. 50 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що заявник ОСОБА_2 вказувала що її колишній чоловік ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , чинить сварку, не видає речі, погрожує, вона боїться заходити додому.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 , на основі якої і було складено вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, як від ОСОБА_1 , так і від ОСОБА_2 було відібрано письмові пояснення.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказувала, що між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 в той день стався конфлікт, коли вона прийшла додому, останній почав нецензурно висловлюватись у її бік, став погрожувати, (і це відбувалось неодноразово), кричав та виганяв з квартири. Близько двох місяців вона перебувала у своїх родичів, оскільки ОСОБА_1 її вигнав, і такі дії останнього завдають шкоди її психічному здоров`ю.

У свою чергу, в письмових поясненнях ОСОБА_1 вказував, що в той день він підійшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яка дивилась у кімнаті телевізор та попросив повернути гроші 600 грн., які остання брала у нього в борг, однак вона відповіла, що нічого віддавати не буде. Після цього він пішов у свою кімнату, а ОСОБА_2 залишилась у своїй, ніяких інших дій, окрім того, що виганяв її з квартири, він не вчиняв.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.

При цьому будь яких доказів того, що ОСОБА_1 виганяв з квартири та ображав свою колишню дружину матеріали справи не містять.

А оскільки жодних доказів, з врахуванням яких можливо було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинив саме домашнє насильство, матеріали даної справи не містять, а протоколу та письмових пояснень ОСОБА_2 , в даному випадку, для такого висновку недостатньо, а тому, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вважати такою, що доведена матеріалами справи, підстави відсутні, про що вірно вказує захисник в поданій апеляційній скарзі.

На вищезазначені обставини суддя суду першої інстанції уваги не звернув та не надав їм належної правової оцінки, внаслідок чого постановив рішення, яке не можна вважати законним, а тому, доводи апеляційної скарги про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Кондратенко С.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Сум від 10 червня 2022 року та задовольнити її апеляційну скаргу.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 10 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.