Дата документу Справа № 322/278/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/278/22 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/400/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Кісєльова О.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кісєльова О.М. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 4 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 31.05.2022 приблизно о 13:00 на автодорозі Запоріжжя-Донецьк 59 км +550 м ОСОБА_1 , будучи водієм, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, підвищена жвавість, почервоніння очей, невиразне мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кісєльов О.М. вернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних обставин. Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем державний номер НОМЕР_2 ., проте ОСОБА_2 ніколи не керував автомобілем за ним номером, що підтверджується технічним паспортом на автомобіль. Вказує, що ОСОБА_2 керував автомобілем за державним номером НОМЕР_1 . Отже, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, а тому не може бути доказом у даній справі. Крім цього, суд без достатніх доказів, самовільно установив факт того, що у протоколі була допущена описка.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Кісєльова О.М., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Кісєльова О.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307455 від 31.05.2022 року та визнаних судом доведеними підтверджується: направленням на огляд водія та відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом і мала ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення працівником поліції прав останньому і те, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», вину визнав та вказав, що зранку вживав «метадон».

При цьому, за змістом апеляційної скарги та промови захисника факт самої відмови ОСОБА_1 від огляду не заперечують.

Отже, на переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта те, що протокол складений з порушеннями, не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її підпис.

Крім того, не впливає на правильність висновків суду і довід апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена неточність щодо даних номерного знаку автомобіля, остільки вказана обставина є фактичною опискою.

Отже, слід констатувати, що висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Кісєльова О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 4 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник