П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2022 року м. Шаргород

Справа №152/1019/22

Провадження №3/152/553/22

Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Країла С.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту ПП УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 30.08.2018 року органом 0540, РНОКПП НОМЕР_2 , зі слів: з середньою спеціальною освітою, непрацючого, одруженого, не є особою з інвалідністю, є пенсіонером,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017674 від 30.09.2022 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а саме в тому, що 30.09.2022 року о 17 годині 48 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: з ротової порожнини наявний різкий запах алкоголю, почервоніле обличчя та зіниці ока, керував транспортним засобом «DAEWOO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 в с. Руданське Жмеринського району Вінницької області, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, при цьому медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за місцем зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер ARND №0054», результат 0,46 ‰ алкоголю, згідно з тестом №69 від 30.09.2022 року.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Руданське тепер Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

ОСОБА_2 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначався на 28.10.2022 року та на 11.10.2022 року.

Допитаний в суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при наведених обставинах, що викладені у протоколі від 30.09.2022 року, не визнав та пояснив, що має у власності автомобіль «DAEWOO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 . 30.09.2022 року приблизно о 17 годині вказаним автомобілем він приїхав з м. Шаргород в с. Руданське, де зупинився на краю проїзної частини дороги поблизу приміщення магазину в центрі села, де повинен був забрати свого знайомого та відвезти в м. Шаргород. Оскільки знайомий біля приміщення магазину був відсутній, він очікував на нього впродовж 10-15 хвилин, після чого почав телефонувати, щоб з`ясувати, чи у потрібне місце він приїхав, чи знайомий очікує його у іншому місці. Весь час він знаходився у автомобілі. Під час його розмови по телефону до нього під`їхав службовий автомобіль поліції, звідки вийшов поліцейський, підійшов та повідомив, що він зупинився близько до проїзної частини дороги та перешкоджає руху транспорту. Після закінчення розмови по телефону він повідомив поліцейському, що не знаходиться у межах смуги руху транспортних засобів, перешкод для руху не чинить, але від`їде автомобілем подалі на узбіччя. Разом з тим, поліцейський повідомив, що вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, зіславшись на запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя. Він заперечив і факт вживання алкоголю, і факт наявності ознак, повідомив, що має підвищений артеріальний тиск, продемонстрував ліки, які вживає, але поліцейський не взяв до уваги його пояснень та повідомив про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Він погодився, оскільки алкоголю не вживав. Огляд проводився за допомогою алкотестера. Результат тесту на алкотестері показав результат 0,46 ‰ алкоголю, з яким він не погодився та заперечив стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський почав складати протокол про адміністративне правопорушення, проте, він не погодився із результатом огляду на місці на стан алкогольного сп`яніння, заперечив факт вживання алкоголю, про що зазначив у поясненні у протоколі, пропонував пройти медогляд у лікарні. Разом з тим, поліцейський не взяв до уваги його заперечень, склав протокол про адміністративне правопорушення, запропонував підписатися в ньому, вилучив у нього посвідчення водія. Вважає, що протокол щодо нього складено безпідставно, оскільки він автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував, поліцейськими зупинений не був.

Адвокат Країло С.В. 07.11.2022 року подав до Шаргородського районного суду клопотання про закриття адміністративного провадження, яке приєднано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с.15-17).

В клопотанні адвокат Країло С.В. просить справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи клопотання, адвокат Країло С.В. зсилається на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, всупереч вимогам якої працівниками поліції ОСОБА_1 , який заперечував факт вживання алкоголю та висловив незгоду з результатом огляду на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», не був доставлений до медичного закладу для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, про що, на його переконання, свідчать як численні відеозаписи з бодікамер поліцейських, так і відсутність відповідного направлення на огляд в лікувальному закладі. Доказів того, що алкотестер «Драгер» дозволений до застосування на території України Міністерством охорони здоров`я, матеріали справи не містять, що викликає сумнів у тому, що прилад належним чином сертифікований та пройшов відповідну повірку, враховуючи, що ОСОБА_1 відповідні документи поліцейським не продемонстровані. Враховуючи, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, зупинки транспортного засобу під час руху не зафіксовано на відеозаписах, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, то адвокат Країло С.В. вважає, що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані обставини, на переконання адвоката Країла С.В., виключають притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 та адвокат Країло С.В. у судовому засіданні підтримали клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з наведених у ньому підстав.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Так, в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення надав пояснення ОСОБА_1 ; досліджено письмові докази, які надіслані УПП ДПП у Вінницькій області: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1); результат аналізу на приладі «Drager ALKOTEST 7510» номер: ARND-0054 від 30.09.2022 року (а.с.3); рапорт інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області ДПП (а.с.4); відеозапис фіксування адміністративного правопорушення на електронному носієві DVD-R-диску (а.с.5); довідку про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до п.1.10. ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «а» п.2.9. ПДР України, водієві забороняється, в тому числі, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , письмові докази та відеозапис з фіксуванням події адміністративного правопорушення у сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді, згідно із ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що перераховані вище докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із такого.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017674 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказується про те, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено на місці зупинки транспортного засобу (а.с.1).

Разом з тим, п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, встановлено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду,

проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода

водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст.256 КУпАП, не викладено суть адміністративного правопорушення, згідно з вимогами ч.1 ст.130 КУпАП та п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, зокрема, не зазначено про наявність згоди водія ОСОБА_1 зі встановленими результатами огляду на стан сп`яніння, а до протоколу про адміністративне правопорушення не додано Акту огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, що складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий повинен бути долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейський зазначив у протоколі про встановлення стану сп`яніння.

При цьому, результат аналізу (а.с.3), не може собою підміняти Акту огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці, оскільки у ньому не зафіксовано згоди водія ОСОБА_1 з результатом такого огляду.

Поліцейським надано право ОСОБА_1 подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення: «Я, ОСОБА_1 пояснюю, що виїхав з гаража. Не вживав алкоголю, тому і виїхав» (а.с.1).

Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив про заперечення факту вживання алкоголю та про незгоду із результатами огляду за допомогою алкотестера «Драгер».

Виходячи з наведеного, на переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Частина 2 ст.251КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст.255 КУпАП.

У даному випадку, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак жодних доказів на підтвердження цього не додав.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції.

У даному випадку до матеріалів справи про адміністративне правопорушення приєднано DVD-R диск (а.с.5), на якому міститься три відеозаписи з бодікамер поліцейських.

З жодного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що оглянуті безпосередньо в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Країла С.В., не вбачається ні факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні факт зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , ні факт керування останнім транспортним засобом, а та обставина, що він сидів на водійському сидінні автомобіля, котрий був розміщений на узбіччі дороги в с. Руданське, та розмовляв по мобільному телефону, не підтверджує факту керування автомобілем.

На відеозаписах видно, що автомобіль знаходився у нерухомому стані на краю проїзної частини дороги. При цьому на відео не зафіксовано руху транспортного засобу та його зупинки, не чути, щоб автомобіль ОСОБА_1 був з увімкненим двигуном, але чути, коли один із поліцейських звертається до іншого із зауваженням, що автомобіль стоїть близько до проїзної частини вулиці.

У випадку, якщо на відеозаписах не зафіксовано руху транспортного засобу під керування ОСОБА_1 30.09.2022 року, то, відповідно до вимог ст.266 КУпАП для цього поліцейському при фіксуванні адміністративного правопорушення слід було залучити двох свідків.

У протоколі про адміністративне правопорушення свідків не зазначено.

Частинами 1-6 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, огляду підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Крім того, суд зауважує, що тільки після з`ясування того факту, що водій погоджується зі встановленими результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, можливе складання протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, суд приймає до уваги як дійсну версію події, про яку зазначив у своєму поясненні в суді ОСОБА_1 , зокрема, про те, що він не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння на місці, про що свідчить його письмове пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, на підтвердження пояснення ОСОБА_1 свідчать відеозаписи з бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт вживання алкоголю та зазначив про незгоду з результатом огляду за допомогою алкотестера «Драгер».

Разом з тим, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейським Дубчаку В.П. не надано.

Відтак, суд вважає передчасним складення вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, оскільки факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30.09.2022 року о 17.48 годині в с. Руданське, а також факту руху транспортного засобу взагалі, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейським не доведено, тому підстав для здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у поліцейського не було.

Рапорт поліцейського від 30.09.2022 року про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не може братися судом до уваги, оскільки він не містить ні дати його реєстрації в УПП у Вінницькій області, ні вхідного номеру, тобто не містить реквізитів письмового документу, а отже, не є належним, достовірним та достатнім доказом обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд вважає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені дослідженими доказами, що додані до нього, тому суд робить висновок про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а його заперечення щодо факту керування транспортним засобом, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відразу при його складанні є обґрунтованими, тому заслуговують на увагу.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи (ст.62 Конституції України), виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд вважає, що в діях останнього відсутній елемент об`єктивної сторони правопорушення керування транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналогічні правові висновки про те, що відсутність такого елементу об`єктивної сторони правопорушення як керування особою транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зроблено Вінницьким апеляційним судом у постанові від 24.06.2022 року у справі №152/304/22, у постанові від 06.09.2022 року у справі №152/267/22.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: