Провадження № 33/801/910/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Деркача Василя Григоровича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого захисника - адвоката Деркача В.Г., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що з боку водія ОСОБА_2 не було порушень правил дорожнього руху, які б призвели до пошкодження транспортних засобів, що виключає відповідальність за статтею 124 КпАП України. Так, на думку апелянта, у ОСОБА_2 не було технічної можливості уникнути зіткнення з іншим автомобілем, який насправді перебував на його смузі руху шляхом екстреного гальмування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і його захисник - адвокат Деркач В.Г. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. ОСОБА_2 пояснив, що рухаючись по головній дорозі він мав намір повернути ліворуч. Водій зустрічного транспортного засобу подав йому знак, і він розпочав маневр повороту ліворуч, але водій транспортного засобу на другорядній дорозі зупинився за межами своєї смуги руху, він почав гальмувати, але сталося «притирання» транспортних засобів. Вважає, що в його діях немає порушень правил дорожнього руху.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544305 від 23.08.2022 водій ОСОБА_2 о 15 год 00 хв цього ж дня - 23.08.2022 по вул. Шмідта в м. Вінниці, керуючи автомобілем «Citroen Jumpy» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не дотримуючись бокового інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Dodge Journey» д.н.з. НОМЕР_2 , який призупинився, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1, 13.3, 2.3Б, ПДР України, а тому його дії були кваліфіковані за статтею 124 КпАП України.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху - п.13.3 ПДР України.

Відповідно до визначення терміну "безпечний інтервал", яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Виходячи зі змісту вищезазначених положень Правил дорожнього руху України, якими чітко передбачено, що саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважаю, що оскільки диспозицією статті 124 КпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то в діях ОСОБА_2 вбачається склад вказаного адміністративного правопорушення.

Суд приймає рішення на підставі сукупності усіх доказів, що містять у справі, й жодний доказ не має для суду наперед встановленої сили, й оцінюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, із дослідженого судом відеозапису з камери спостереження чітко видно, як водій транспортного засобу Citroen ( ОСОБА_2 ) рухаючись по дорозі, до якої примикає другорядна дорога, ще перед виконанням маневру повороту ліворуч змістився на зустрічну смугу зустрічного руху, зменшивши собі в такий спосіб радіус повороту, а тому виконуючи поворот не зміг безпечно роз`їхатися з автомобілем Dodge, який зупинився перед Т-подібним перехрестям пропускаючи транспорт, який рухався по ньому.

Крім того, провина водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди складеної 23.08.2022 року о 15.00 год уповноваженою особою, яка відповідає реальному розташуванню транспортних засобів. Зі схеми, зокрема, видно, що навіть з урахуванням того, що водій автомобіля Dodge, який у зв`язку з тим, що біля правого краю проїжджої частини був припаркований автобус, зупинився поряд із ним, між його автомобілем і краєм проїжджої частини було 3,6-3,7 м, тобто відстань, достатня для безпечного роз`їзду з автомобілем Citroen, якби той виконував маневр повороту зі своєї смуги руху і пропустивши зустрічний транспортний засіб.

Схема дорожньо-транспортної пригоди підписана її учасниками, в т. ч. водієм ОСОБА_2 , який не подав зауважень щодо неї та не висловив незгоди з її змістом.

Отже, наявні у справі докази, свідчать про те, що саме невиконання водієм ОСОБА_2 п. 12.1, 13.3, 2.3б ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

По даній справі дослідженням наявних у ній доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у діях ОСОБА_2 наявний склад оскаржуваного ним адміністративного правопорушення, що передбачене статтею 124 КпАП України, а переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 247 КпАП України апелянтом не доведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Деркача Василя Григоровича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник