ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/24/22 Справа № 214/8569/21 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника Мельниченка Ю.В.

потерпілого ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 30 вересня 2021 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, біля буд. 17, відчинивши двері автомобіля Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Тойота Камрі, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав на те, що сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 не порушувала вимоги п.п. 2.3, 15.13 ПДР України, так як перед відкриттям дверей переконалась в безпечності та пересвідчилась, що в попутному напрямку автомобілі рухаються у другому та третьому рядах на достатній відстані і з безпечним боковим інтервалом відносно її автомобіля.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції неналежним чином надав оцінку його показам щодо механізму ДТП та надав перевагу показам самої ОСОБА_2 , яка зазначала, що на момент зіткнення вже вийшла з автомобілю, що не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується з доказами, які наявні в матеріалах справи.

Також вказує, що будь-яких свідків або очевидців події не було, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, однак в ході розгляду справи було допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , показання яких не можуть бути достовірними та допустимими доказами, оскільки не містять будь-якої конкретизації обставин справи, послідовності та черговості дій водіїв транспортних засобів та механізму ДТП.

Крім того, посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки схемі місця ДТП, яка доводить провину ОСОБА_2 , хоча визнав її належним та допустимим доказом.

Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок стосовно наявності в його діях невідповідності вимог ПДР України, причинно-наслідкового зв`язку між цим порушенням та наслідками та об`єктивної можливості уникнути ДТП, що виходить за межі розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки стосовно нього будь-яких протоколів про адміністративне правопорушення не складалось.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову про визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисник Мельниченко Ю.В. заперечували проти апеляційної скарги потерпілого, вказуючи на її необґрунтованість і безпідставність, а постанову суду першої інстанції вважали законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, провівши повторний судовий розгляд справи, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суд не дав належної оцінки, формально підійшов до судового розгляду, обмежившись висновком про те, що докази, долучені по справі, не підтверджують провини ОСОБА_2 , що потягло неправильне застосування норм матеріального права і в даному випадку є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Суд першої інстанції визнав не доведеними обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що 30 вересня 2021 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, біля буд. 17, відчинивши двері автомобіля Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в супереч вимогам п. 15.13 ПДР України, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Тойота Камрі, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_2 виходячи з тієї обставини, що зіткнення транспортних засобів відбулось вже після того, як остання вийшла з автомобілю.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін щодо апеляційної скарги, безпосередньо дослідивши докази, апеляційний суд встановив таке.

30 вересня 2021 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, біля буд. 17, відчинила двері водія автомобіля Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Тойота Камрі, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначила, що 30 вересня 2021 року здійснила паркування автомобіля Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_1 у крайній правій смузі для руху, подивилась у дзеркала заднього виду, переконалась, що в попутному напрямку транспортні засоби перебувають у другій та третій смузі для руху на значній відстані та з безпечним боковим інтервалом, відчинила двері свого автомобіля та вийшла з нього. В цей час побачила, що автомобіль Тойота Камрі, який рухався позаду неї у другій смузі для руху, почав змінювати напрямок руху праворуч з метою об`їхати між її автомобілем та автомобілем, який стояв на червоний сигнал світлофора у другій смузі для руху та зачепив переднім правим крилом свого автомобіля водійські двері її транспортного засобу. Додатково зазначила, що в момент зіткнення вона перебувала на проїжджій частині та з моменту відчинення водійської двері до зіткнення пройшло 4-5 секунд.

В суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду ОСОБА_2 надала аналогічні пояснення.

Потерпілий ОСОБА_1 працівникам поліції зазначив, що 30 вересня 2021 року близько 15:00 годин рухався в районі 96 кварталу в м. Кривому Розі та наближаючись до світлофора, у зв`язку з необхідністю здійснити поворот праворуч, почав змінювати напрямок руху у крайню праву смугу для руху. В цей час, водійські двері припаркового автомобіля Фольксваген Поло відчинились та водій хотіла вийти з автомобіля, в результаті чого відбулось зіткнення.

В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_1 додатково зазначив, що побачивши відкриття дверей, він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг, а після ДТП до ОСОБА_2 хтось приїхав та повідомив про те, що вона повинна казати, що в момент ДТП вже вийшла з авто.

Аналогічні покази потерпілий ОСОБА_1 надав під час розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до схеми місця ДТП (а.с. 2), зіткнення транспортних засобів відбулось на правій смузі для руху біля будинку №17 по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі. На звороті до зазначеної схеми зафіксовано пошкодження транспортних засобів, а саме у автомобіля Фольксваген Поло, під керуванням ОСОБА_2 пошкоджено ліву двері, а у автомобіля Тойота Камрі, під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено праву бокову частину транспортного засобу.

На фото-таблиці, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 5) зафіксовано, що у автомобіля Тойота Камрі наявне механічне пошкодження у вигляді вм`ятини на передньому правому крилі та пошкоджено лакофарбове покриття від переднього правого крила до кінця передньої правої пасажирської двері.

Зважаючи на наявні докази, апеляційний суд вважає, що характер отриманих механічних пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що зіткнення відбулось в той момент, коли автомобіль Тойота Камрі під керуванням водія ОСОБА_1 вже змінив напрямок руху та випереджав нерухомий автомобіль Фольксваген Поло, що повністю узгоджується з поясненнями та механізмом ДТП на який вказав ОСОБА_1 під час збирання доказів у справі та в судах першої і апеляційної інстанцій.

За механізмом ДТП, на який вказує ОСОБА_2 та допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , автомобіль Тойота Камрі мав би отримати інші механічні пошкодження, а саме пошкоджено було б праву передню фару, праву частину переднього бамперу, однак цих пошкоджень матеріалами справи не зафіксовано, що вказує на неспроможність показів зазначених осіб та невідповідності їх показів фактичним обставинам справи та механізму ДТП.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 15.13 ПДР України, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

На переконання апеляційного суду, порушення ОСОБА_2 п. 15.13 ПДР України у даному випадку перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено дослідженими під час апеляційного перегляду належними доказами.

За результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення п. 15.13 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, а її дії апеляційний суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Будь-яких порушень вимог КУпАП під час оформлення матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_2 та наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги потерпілого є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і підлягають задоволенню.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинила 30 вересня 2021 року, тому строк накладення адміністративного стягнення на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови 17 січня 2022 року, закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун