Справа № 215/8432/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденко Ю.Ю., розглянувши матеріали що надійшли від ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

15.12.2021 о 11.10 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 11183 н/з НОМЕР_1 біля е/о №135 по вул. О. Солом`яного м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, пересік горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 «Суцільна лінія» та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110270 н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1, 12.1, 12.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 15.12.2021 о 11.10 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 11183 н/з НОМЕР_1 біля е/о №135 по вул. О. Солом`яного м. Кривому Розі Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом зробленим на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, результат 2,32‰, чим своїми діями порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повілдомлений у встановленому законом порядку.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборонні обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Суддею встановлено, що винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №340795 від 15.12.2021 та серії ААБ №290315 від 15.12.2021, схемою місця ДТП, фототаблицею, письмовими поясненнями свідків, результатом алкотесту, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_2 зазначив, що з результатами алкотесту він згоден, рапортами працівника поліції.

Згідно довідок, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При обранні виду адміністративного стягнення, суддя враховує явне зневажливе ставлення ОСОБА_2 до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу здоров`ю та життю як самого ОСОБА_2 , так і інших учасників дорожнього руху, беручи до уваги і те, що правопорушник в судове засідання не з`явився, не надав пояснень та не висказав своє ставлення стосовно вчинених ним адміністративних правопорушень, тому, суддя вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафуз позбавлення права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.279, 280, 294 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

-за ст.124 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

-за ч1 ст.130 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.36 КпАП України, на ОСОБА_1 остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Реквізити для сплати судового зборку (Отримувач коштів: (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106), код отримувача (), Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО 899998); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно ст.308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: