Дата документу 04.07.2022 Справа № 554/5521/22
Провадження № 3/554/1996/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., за участю секретаря судового засідання Кононенко А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

23 червня 2022 року, близько 19 години, ОСОБА_1 знаходячись з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), перебуваючи за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало в умисному штовханню, висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю останньої.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506626 від 23 червня 2022 року (далі - Протокол), не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав, в зв`язку з чим суд розглянув справу за його відсутності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали справи, додані до нього, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з такого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення проколу до суду надано Протокол (а. с. 1), пояснення ОСОБА_2 (а. с. 2), терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 (а. с. 3), форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а. с. 4 - 5), відеозапис з камери (а. с. 6).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Факт вчинення інкримінованого йому правопорушення підтверджується поясненнями його дружини ОСОБА_2 (а. с. 2), які суд приймає як належний та допустимий доказ у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, яка зазначила, що її чоловік ОСОБА_1 , з яким вони проживають в цивільному шлюбі вже 15 років, протягом останніх двох років почав її ображати, штовхати, наносити тілесні ушкодження та погрожувати фізичною розправою. 23 червня 2022 року почав штовхати, хапати за горло та погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим просила притягнути чоловіка до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій.

Однак, суд не приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу у справі відеозапис з бодікамери (а. с. 6), оскільки наданий відеоматеріал не засвідчений належним чином. Цей відеоматеріал на оптичному диску є електронним доказом, а тому, копія зазначеного доказу має бути засвідчена електронним цифровим підписом його автора. Суд, оглянувши зміст наданого ініціатором складення протоколу оптичного диску, встановив, що на відеозаписі відсутній цифровий підпис, як його автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення наданої копії, а отже такий відеоматеріал є неналежним та недопустимим доказом у цій справі. Крім того, наданий відеоматеріал не містить фактичних обставин справи та не підтверджує викладеного в Протоколі змісту адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що згідно з ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення суд не знаходить.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією вказаної статті, вважаючи, що це буде достатнім та необхідним для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО