СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5626/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 , його захисників - Моложені Н.І. та Кузьменко І.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 153067 від 17.08.2022 р., 17.08.2022 р. о 13:44 у м. Києві на шосе Гостомельське, буд. 1/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 7510, результат огляду 1,82 проміле, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.

Від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення від 07.11.2022 р., у яких він просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посилаючись на те, що його огляд проводився за допомогою приладу Drager 7510, серійний номер ARMF 0304, який на момент його використання - 17.08.2022 р. у відповідності до Інструкції по експлуатації зазначеного приладу не пройшов градуювання/калібрування, тому не повинен був використовуватися співробітниками поліції. Крім цього, як вбачається із роздруківки чеку Alcotest 7510, газоаналізатор «Drager Alcotest 7510», серійний номер ARMF 0304, востаннє проходив перевірку градуювання - 08.09.2021 р., тобто з порушенням встановленого в Інструкції з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 шестимісячного строку. Так, наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства від 13.10.2016 р. № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається становить 1 рік, проте це суперечить Інструкції з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510. Вказане свідчить про недопустимість результатів огляду, проведених за допомогою приладу Drager Alcotest 7510. Крім цього, у чеку зазначено, що температура повітря на момент огляду становила 32С, проте згідно із даними сайту Sinoptik.ua 17.08.2022 р. о 13:51 температура повітря складала 26С, що свідчить про неточність показань приладом Drager Alcotest 7510. Також зазначає, що його було зупинено безпідставно, а відтак дії інспектора поліції не відповідали ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Доданий до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери має перерву більше, ніж 18 хвилин, що є порушенням Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що час зупинки автомобіля є 13:44, тоді як з відеозапису вбачається, що час зупинки - 13:36, тобто дані відображені у протоколі не відповідають дійсності. Поліцейським було проведено огляд транспортного засобу, про що не було складено протокол та ніде про це не зазначено, що суперечить положенням ст. 264 КУпАП. Також зазначає, що в присутності поліцейського не заперечував факт вживання алкоголю, підписав протокол і акт огляд, хоча був не згодний, оскільки хвилювався за себе, що міг бути затриманий, алкоголь не вживає у зв`язку із ішемічною хворобою серця та підвищенням тиску, при яких вживання алкоголю протипоказане.

В судовому засіданні захисники вищезазначені пояснення ОСОБА_1 підтримали.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Drager Alcotest 7510 (ARMF 0304), яким було проведено перевірку ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.08.2022 р., яке було судом задоволено.

24.11.2022 р. ОСОБА_1 заявлено клопотання про проведення судової електротехнічної експертизи портативного електронного приладу 7510 виробника Drager ARMF-0304.

У задоволенні вищезазначеного клопотання судом відмовлено за безпідставністю, при цьому суд враховує, що у матеріалах справи наявна копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6774 та копія сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва.

У судовому засіданні 24.11.2022 р. захисник просила долучити до матеріалів справи довідку від 29.09.2022 р. № 90 про те, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ГАЛАКТИК» та виробничу характеристику від 03.10.2022 р., яке судом задоволено.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції . Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно пп. «а» п. 2.9 ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2, п. 3 та п. 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

П. 1 -3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі - Порядок № 1103) передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аб. 1 п. 4 Порядку № 1103 встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Аб. 1 п. 5 Порядку № 1103 визначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до аб. 1 п. 6 Порядку № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З вказаних положень Кодексу України про адміністративні правопорушення та Порядку № 1103 вбачається, що водію транспортного засобу, щодо якого в поліцейського є підстави вважати, що той перебуває у стані сп`яніння, поліцейським має бути запропоновано провести огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису або в присутності двох свідків, за результатами такого огляду має бути складено акт огляду на стан сп`яніння. У разі відмови водія від проведення на огляду місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди водія з результатами огляду водій направляється для проведення огляду до закладу охорони здоров`я.

Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 153067 від 17.08.2022 р., результат огляду, проведеного поліцейським за допомогою приладу Alcotest 7510 ARMF-0304, результат - 1,82 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку від 17.08.2022 р. ОСОБА_2 , який підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язується не передавати керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 , рапорт від 17.08.2022 р. інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Поляквінської А.В., витяг із сайту sinoptik, копія посібника з експлуатації приладу Drager Alcotest 7510, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6774, копія сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва, копія довідки від 29.09.2022 р. № 90 про те, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ГАЛАКТИК» та копія виробничої характеристики від 03.10.2022 р. ОСОБА_1 .

З відеозапису, який міститься на компакт-диску вбачається, що 17.08.2022 р. о 13:34 до працівника поліції під`їжджає водій автомобіля та повідомляє, що у напрямку блок-посту рухається автомобіль марки ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , який поводиться на дорозі неадекватно. В подальшому, працівниками поліції було зупинено вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції попросив ОСОБА_1 пред`явити документи та запитав, чи останній має при собі заборонені речі. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції запитав останнього, коли той вживав останній раз алкоголь, на що ОСОБА_1 відповів: «сьогодні зранку о 07:00 год., можу пройти будь-яку перевірку», тоді працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, результат огляду 1,82 проміле, тоді працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чи той погоджується з результатами огляду, на що ОСОБА_1 відповів: «погоджуюсь з результатами», після чого працівник поліції повідомив останньому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в подальшому і було зроблено.

Таким чином, аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. В наступному він пройшов відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, з результатами огляду ОСОБА_1 погодився. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, що повністю відповідає положенням Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103.

З приводу доводів захисника, що огляд ОСОБА_1 проведено приладом Драгер, який на момент його використання - 17.08.2022 р. у відповідності до Інструкції по експлуатації зазначеного приладу не пройшов градуювання/калібрування суд зазначає, що з матеріалів справи убачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу -«Drager «Alcotest 7510», прилад №ARMF-0304, останнє градуювання проводилось 08.09.2021 р.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Аб. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Ст. 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить один рік, що встановлено наказом Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями від 13.10.2016 р. № 1747.

Крім цього, з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6774 та копії сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва вбачається, що засіб вимірювальної техніки Alcotest 7510 ARMF-0304 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

З огляду на вищевикладене, огляд ОСОБА_1 проведеного поліцейським за допомогою приладу Alcotest 7510 ARMF-0304, 17.08.2022 р., тобто станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Крім того, суд зауважує на тому, що згідно відеозапису подій, що мали місце 17.08.2022 після отримання результату огляду водій ОСОБА_1 не заперечував факт вжиття алкогольних напоїв у день зупинки його автомобіля та погодився з результатами такого огляду, будь-яких вимог про необхідність надання сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки працівникам поліції не висував. Як і не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування і проходженням огляду у медичному закладі.

У зв`язку із викладеним доводи захисника про недійсність отриманого результату огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів є безпідставними.

Що стосується доводів захисника про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не є безперервним, то суд вважає їх формальними, оскільки на ньому зафіксована суть адміністративного правопорушення, а саме: моменту зупинки водія ОСОБА_1 та проходження огляду останнім. Таким чином, відеозапис містить в собі обставини, які мають значення для справи, і наявність цих обставин спростовано не було, а відсутність повного відеозапису у даному разі жодним чином не свідчить про недопустимість дослідженого судом відеофайлу як доказу, оскільки він дає можливість встановити як обставини події, так і причетність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до даного правопорушення.

З приводу доводів захисника про безпідставність зупинки суд зазначає, що на відеозаписі зафіксовано момент, коли до працівника поліції під`їжхав водій автомобіля, який повідомив, що у напрямку блок-посту рухається автомобіль марки ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , який поводиться на дорозі неадекватно та порушує ПДР, а відтак працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху).

Щодо доводів захисника, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 17.08.2022 р. о 13:44 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тоді як на відео час зупинки 13:36 год., суд звертає увагу, що вказані розбіжності у часі є несуттєвими, які не впливають на законність проведених процесуальних дій працівниками поліції і не вказує на недопустимість як доказів документів, що складені під час проведення огляду, отже такі дії проведені послідовно і відповідності до встановленого порядку.

Отже, аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовує до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000,00 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 40-1, 130, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Святошинський районний суд міста Києва ) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець