Провадження № 33/4820/59/22
Справа № 683/2982/21 Головуючий в 1-й інстанції Кутасевич О. Г.
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кравчука В.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , працює у ВП №1 ХРУП ГУНП у Хмельницькій області,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнуто з нього судовий збір в дохід держави в сумі 454 грн.

За постановою суду, 05 жовтня 2021 року о 08 год 30 хв на перехресті по вул. Миру та вул. Красовського в м. Старокостянтинові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи на зелений миготливий сигнал світлофора, не впевнився в безпечності здійснення маневру розвороту на вказаному перехресті, не врахував дорожню обстановку, на порушення вимог п.п.2.3 (б), 2.3 (д), 10.1 Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі транспортному засобу ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався з боку вул. Івана Франка в напрямку вул. К.Острозького по вул. Миру в м. Старокостянтинові на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Старокостянтинівського районного суду від 26 листопада 2021 року скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначав, що оскільки особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вину у вчиненому заперечує, з наданих матеріалів справи не вбачається можливим встановити причини дорожньо-транспортної пригоди, а виявлення таких причин потребує спеціальних знань, то з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і потребують спеціальних знань у справі необхідно призначити судову автотехнічну експертизу.

Однак, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.11.2021 року необґрунтовано, невмотивовано було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи, а в основу цього рішення покладено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Також звертав увагу суду на те, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом неповно та їм не було надано належної правової оцінки.

Стверджував, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, бо являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

На думку апелянта, суд першої інстанції при розгляді справи не надав належної оцінки фактичним обставинам та дійшов передчасного висновку про наявність належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Кравчука В.А. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення потерпілого ОСОБА_2 проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався повною мірою.

Згідно ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

У місцевому суді заслухано пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , досліджено наявні у справі документи. При цьому суд ретельно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку всім доказам.

Відповідальність за ст.124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 2.3 (б) ПДР України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.2.3 (д) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину не визнав. Указував, що дійсно він зазначеного дня на перехресті вул. Миру та вул. Красовського у м. Старокостянтинові розпочав маневр розвороту на зелений миготливий сигнал світлофору, а тому вважав, що відповідно до п.16.8 ПДР мав право завершити маневр незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Водночас апеляційний суд уважає, що в цьому випадку причиною ДТП було порушення саме водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (б), 2.3 (д), 10.1 ПДР не переконався в безпечності зміни напрямку руху та створив перешкоду автомобілю марки ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_2 .

Зокрема, саме водій ОСОБА_1 не переконався в забезпеченні безпеки дорожнього руху.

Суд першої інстанції, ретельно проаналізувавши досліджені докази, навівши відповідні мотиви, з чим погоджується апеляційний суд, дійшов переконливого та обгрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною.

Зазначені обставини підтверджуються: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №165185 від 05 жовтня 2021 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксована дорожня обстановка та місце розташування транспортних засобів після зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; відеозаписом з місця події; фотоматеріалами з місця події.

Показання ж потерпілого ОСОБА_2 є послідовними, узгоджуються з іншими доказами у справі та досліджені судом першої інстанції в повному обсязі, підстав їм не довіряти немає.

Отже, висновок судді суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та знайшов своє підтвердження в суді апеляційної інстанції. Жодні обставини справи не свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв згідно Правил дорожнього руху, тобто, належно стежив за дорожньою обстановкою чи відповідно та вчасно реагував на її зміну.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та неповноту з`ясування обставин справи, зокрема, про необхідність призначення експертизи оскільки це було предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав цьому відповідну правовому оцінку.

На переконання апеляційного суду, очевидне порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України не потребує доведення цього факту висновком автотехнічної експертизи, тобто, використання спеціальних знань.

Приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п.п.2.3 (б), 2.3 (д), 10.1 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Водночас підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.