ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , його захисника - Вельничука Я.І., апелянта-директора потерпілого ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» Федорова В.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника апелянта- ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» адвоката Василатія О.О. провадження у справі про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою директора ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» ОСОБА_3 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2020 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 09.12.2020 року о 16 год. 30 хв. в м.Чернівці по вул. Галицький Шлях «місце річка Прут» в сторону Дріжджзаводу, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz E200» д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, на слизькій дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом АЦПТ-3.3 «Газ53» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 правил дорожнього руху.

На таке судове рішення директор ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу із проханням постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що обставини, зазначені у поясненні ОСОБА_1 , не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи.

Так, всупереч поясненням ОСОБА_1 , ДТП трапилась у проміжок часу між 16:20 год. та 16:30 год. 09.12.2020, коли на вулиці була світла пора доби та хороша видимість.

Також зазначає, що туману на вулиці не було, а факт освітлення мосту підтверджується схемою місця ДТП.

Провадження: №33/822/16/22 Головуючий у І інстанції: Асташев С.А.

Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Стверджує, що автомобіль АЦПТ.3.3 - побудований на базі моделі ГАЗ-53, 1979 року випуску, яка не обладнувалась аварійною сигналізацією заводом-виробником, з огляду на це увімкнення аварійної сигналізації на даному автомобілі є теоретично неможливим.

Апелянт зазначає, що водій ОСОБА_1 рухався із значно більшою швидкістю, ніж він вказав у поясненнях, оскільки при швидкості 40-45 км/год. останній би встиг сповільнити рух та уникнути зіткнення.

Звертає увагу, що зупинка на мосту автомобіля ГАЗ під керуванням ОСОБА_2 не має причинно-наслідкового зв`язку із настанням ДТП, оскільки за проміжок часу,в який автомобіль знаходився на місці, він не заважав руху інших автомобілів.

Вказує, що ОСОБА_1 вже притягувався за ідентичні порушення ПДР України.

Також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.Поважність пропуску строку обґрунтовує тим, що районний суд не повідомив жодним чином ні ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат»,ні водія ОСОБА_2 про розгляд справи,також не була направлена копія постанови.Про судове рішення дізнались 29.11.2021 року,отримавши позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,а копію постанови представнику потерпілої сторони, за його заявою, було вручено 01.12.2021 року.

Заслухавши доводи сторін,дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Як вбачається із матеріалів справи,ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» та ОСОБА_2 не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, судовий розгляд здійснений за їх відсутності. Копія судового рішення не направлялась.

У матеріалах справи наявне посвідчення про відрядження,із якого вбачається,що ОСОБА_3 як директор ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» перебував у відрядженні з 03.11.2021 по 29.11.2021 року. Доводи апелянта про те,що про наявність судового рішення дізнався 29.11.2021 року,отримавши після повернення із відрядження позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,не спростовані. 02.12.2021 року представнику потерпілого вручено копію оскаржуваної постанови від 30.12.2020, що підтверджується розпискою захисника на заяві про ознайомлення із матеріалами справи, відтак 10.12.2021 року було подано апеляційну скаргу(а.с.15,22).Відмова у поновленні процесуального строку захиснику не повинне впливати на реалізацію права потерпілим у апеляційному перегляді судового рішення.

Посилання на те,що ОСОБА_2 був обізнаний про прийняте рішення,оскільки у січні 2021 року йому відмовлено у позові про скасування постанови про притягнення його до відповідальності за ст.122 КУпАП,не свідчить про обізнаність підприємства,оскільки ОСОБА_2 пояснив,що про пред`явлення адміністративного позову директору не доповідав.

Факт отримання долучених до заперечення викликів для проведення експертизи ОСОБА_3 заперечує і його підписів на повідомленнях немає.

Враховуючи дані обставини, строк на апеляційне оскарження постанови судді слід поновити як такий, що пропущений із поважних причин.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення таких вимог дотримався та його висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним.

ОСОБА_1 у районному суді пояснив,що 09.12.2020 року близько 17:00 год., рухався в напрямку з вулиці Гагаріна по мосту через річку Прут на виїзд з міста Чернівці,у темну пору доби, видимість була обмежена через туман та відсутність освітлення на мості.Рухався зі швидкістю 40 - 45 км/год. з увімкненими фарами по лівій смузі дороги, яка має дві смуги руху в один бік, оскільки мав намір повертати відповідно до правил дорожнього руху на кільце в лівий ряд.

Попереду нього, приблизно у 10м рухався автомобіль, а в правій смузі рухались інші попутні авто.Закінчуюючи проїзд мосту, раптово автомобіль, який рухався перед ним, різко змінив напрямок руху вправо і в цей час приблизно в 7-8 метрах перед собою, він побачив в лівій смузі руху автомобіль ГАЗ 53 д/н НОМЕР_2 , який стояв на мосту без увімкненої аварійної сигналізації, без включеного світла фар, габаритних чи ходових світлових приладів, а також без знаку аварійної зупинки даного автомобіля.

З метою уникнення зіткнення з даним автомобілем, він здійснив екстрене гальмування з поворотом руля вправо, але оскільки з правого боку також рухались в попутному напрямку інші автомобілі, об`їхати автомобіль ГАЗ 53 йому не вдалося і відбулось зіткнення лівого переднього колеса його автомобіля з правим заднім колесом автомобіля ГАЗ.

Такі ж письмові пояснення ОСОБА_1 наявні у справі(а.с.3)

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав у апеляційному суді.

Із пояснень водія ОСОБА_2 (а.с.4,36) та його пояснень у апеляційному суді вбачається,що 09.12.2020 року близько 16:30 год., рухався на автомобілі ГАЗ 53 д/н НОМЕР_2 по мосту через річку Прут в напрямку дріжджаводу.На стиках мосту почув гуркіт та водій попутного автомобіля повідомив,що з його цистерни злетіла кришка люку.Він( ОСОБА_4 ) зупинився на мосту у крайній лівій смузі у своєму напрямку і пішов на відстань близько 20 м,щоб забрати люк.Коли підкотив люк до машини з лівого боку,у той момент з правого боку у його авто в`їхав автомобіль Мерседес .Вказує,що його(ГАЗ) об`їхало декілька автомобілів,а тому вважає,що водій ОСОБА_5 рухався із перевищеною швидкістю,тому не зміг його об`їхати та уникнути зіткнення.Аварійна сигналізація не передбачена конструкцією його авто.

Вимогами п.15.9.в ПДРУ передбачено,що зупинка на мостах заборонена.

Відповідно до п.9.9.а ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (п. 9.11 ПДР).

Згідно п. 1.4 ПДР України - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Даних про те,що водій ОСОБА_2 зупинившись на мосту,де зупинка заборонена ПДРУ ,встановив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар,у справі немає і таких пояснень ОСОБА_2 не надавав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив,що знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар він не встановлював.

Відповідно до постанови поліцейського від 09.12.2020 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП за те,що 09.12.2020 року здійснив зупинку/стоянку на мосту через р.Прут у напрямку вул.Хотинської,чим порушив вимоги п.15.9.в ПДРУ(а.с.5)

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.01.2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 про скасування постанови поліцейського від 09.12.2020 року про притягнення його до відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП залишено без задоволення.

Відповідно до усталеної практики,ЄСПЛ поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень, також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно правових позицій Верховного Суду України,викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

За змістом закону (КУпАП),розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення,яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути зазначено,які пункти Правил дорожнього руху України порушені особою,відносно якої складений протокол та які знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із настанням ДТП.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 було поставлене у вину те, що він 09.12.2020 року о 16 год. 30 хв. в м.Чернівці по вул. Галицький Шлях «місце річка Прут» в сторону Дріжджзаводу керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz E200» державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, на слизькій дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом АЦПТ-3.3 «Газ53» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 12.1 ПДР України,який згідно протоколу поставлений у вину, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, відповідно до вимог п.12.1 ПДР України,передбачена відповідальність водія у випадку втрати ним контролю над транспортним засобом, внаслідок чого настала дорожньо-транспортна пригода.

Однак, у матеріалах справи відсутня інформація про те,що водій ОСОБА_1 втратив контроль над транспортним засобом,яким керував та внаслідок цього настала ДТП.Слідової інформації,яка би свідчила про втрату його автомобілем курсової стійкості,у справі немає.

При цьому суд не оцінює дії ОСОБА_1 на предмет дотримання ним вимог ст.12.3 ПДРУ щодо можливості уникнути зіткнення шляхом об`їзду перешкоди або зменшення швидкості аж до зупинки,оскільки порушення цього пункту ПДРУ йому у вину не ставилось.

Матеріали справи не містять доказів перевищення ОСОБА_1 встановленої швидкості,а чи вибору ним небезпечної швидкості в даній дорожній ситуації і порушення вимог п.12.4 ПДРУ у вину також не ставилось.

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення,також ставиться у провину порушення п. 13.1 ПДР України,а саме- не дотримання ним безпечної дистанції.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.1.10 ПДР України безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Отже,згідно ПДРУ, недотримання безпечної дистанції можливо лише між автомобілями, що рухаються.

Разом з тим,за фактичними обставинами справи,автомобіль «Газ53» д/н НОМЕР_2 на момент зіткнення рух не здійснював,а був незадовго до зіткнення зупинений на мосту водієм ОСОБА_2 ,який знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря при цьому не встановлював.

Із врахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 не може бути порушення вимог п.13.1 ПДР України та до даної дорожньої ситуації вимоги цього пункту ПДРУ не застосовні.

Порушення інших пунктів ПДР України ОСОБА_1 у провину згідно протоколу не ставиться.

Суд не вправі виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення,оскільки цим неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення,що є неприпустимим.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України в інших справах немає доказового значення у даному провадженні та апеляційним судом до уваги не береться.

За таких обставин районний суд, правильно оцінивши надані та досліджені докази, обґрунтовано закрив провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана потерпілим, не містить доводів, які би спростовували такі висновки суду.

Підстав для скасування прийнятого судом рішення немає, а тому апеляційну скаргу директора ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити потерпілому - ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат»- строк на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу директора ТзДВ «Чернівецький рибокомбінат» ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька