Справа № 165/2025/21 Провадження №33/802/297/22 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Герасимчук Л.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Герасимчук Людмили Романівни на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 травня 2022 року

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05 червня 2021 року о 19 год. 10 хв. на вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському керував автомобілем марки "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Грасимчук Л.Р. в апеляційній скарзі просить її скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, істотним порушенням вимог процесуального закону.

На переконання апелянта працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушено порядок його проведення, адже у матеріалах справи відсутнє направлення водія на відповідний огляд. Складений щодо нього протокол не містить посилань на технічний засіб, з допомогою якого здійснювався відеозапис процедури освідування, що є істотним порушення і тягне визнання дослідженого місцевим судом відеозапису недопустимим доказом.

Окрім того, всупереч вимогам ст. ст. 33-35 КУпАП, розглядаючи матеріали за складеним щодо ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не врахував особу, яка притягається до відповідальності, що могло б вплинути на застосоване щодо нього стягнення. Так, поза оцінкою місцевого суду залишено дані про стан здоров`я ОСОБА_1 , який має тривалу хворобу, на підтвердження чого апелянт надає консультативне заключення лікаря, а також те, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинив вперше, працює водієм, та являється єдиним годувальником в сім`ї, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зможе поставити його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

В апеляційній скарзі захисник Герасимчук Л.Р. просить скасувати постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 травня 2022 року, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення Герасимчук Л.Р. , котра просила апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №074604 від 05 червня 2021 року (а.с.1), висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), відеозаписі, який знаходиться на DVD-R диску (а.с.4).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі тих, на які посилається у скарзі захисник, при оформленні матеріалів та розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Визначаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

З огляду на те, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення, а визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП, доводи скарги в цій частині суд відхиляє.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Водночас у примітці до цієї статті зазначено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Отже, застосування норми ст. 22 КУпАП до осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, про що йдеться в апеляційній скарзі, не допускається.

Можливості звільнення ОСОБА_1 від безальтернативного стягнення, визначеного санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, з підстав застосування ст. 22 КУпАП, в тому числі із врахуванням стану здоров`я порушника та його незадовільного матеріального становища, суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Герасимчук Людмили Романівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук