Провадження № 3/679/616/2022
Справа № 679/1082/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний Ігор Григорович, розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 ), який працює фізичною особою-підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААБ № 166992 від 18.10.2022, що міститься в матеріалах справи, 18 жовтня 2022 року о 09:42 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку № 12 по вул. Михайлова м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керував автомобілем «ЗАЗ Lanos» із реєстраційним номером НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, своїми діями порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що з 17.10.2022 на 18.10.2022 він знаходився за місцем здійснення своєї підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , де чергував для запобігання крадіжки власного майна. 18.10.2022 приблизно о 09:00 год. він приїхав до себе додому на автомобілі «ЗАЗ Lanos» із реєстраційним номером НОМЕР_2 та ліг спати. Близько 10:00 год. до нього у двері постукали працівники поліції, які вимагали, щоб він прибрав свій автомобіль, оскільки той у порушення правил дорожнього руху стояв впритул до сміттєвого контейнера. ОСОБА_1 дійсно припаркувався біля сміттєвого контейнера, оскільки зранку, коли він приїхав додому, іншого місця у дворі не було. Згодом він вийшов у двір та, не заводячи мотор автомобіля, відкотив його руками на інше місце, після чого працівники поліції притягли його до адміністративної відповідальності за те, що він поставив автомобіль ближче п`яти метрів до сміттєвого контейнера, загородивши під`їзд до нього. З цим порушенням він був згоден та пізніше сплатив штраф. Крім того, під час розмови працівники поліції зауважили, що ОСОБА_1 має «втомлений вигляд», у зв`язку з чим запропонували йому проти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що він відмовився, оскільки вважав, що будь-яких підстав для цього не було, позаяк він був тверезим та взагалі не керував транспортним засобом у їх присутності. Також ОСОБА_1 відзначив, що до цього протягом спілкування з працівниками поліції останні про наявність в нього будь-яких ознак сп`яніння не зазначали. Після цього працівники поліції склали відносно нього відповідний протокол про адміністративне правопорушення та забрали його автомобіль на штрафмайданчик, однак транспортний засіб на теперішній час він вже повернув. Водійське посвідчення в нього не вилучалося.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 вбачається, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015,ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що працівниками поліції були встановлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , після чого вони запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі, однак той категорично відмовився. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6); направленням на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7); відеозаписом (а.с. 10). Крім того, зазначені обставини також підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні.

Разом із цим відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає лише у разі, якщо особа, яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, попередньо керувала транспортним засобом.

Керування транспортним засобом є обов`язковою передумовою для виникнення підстав для проведення відповідного огляду, позаяк згідно з п. 2 розд. І вказаної Інструкції огляду на стан сп?яніння підлягають саме водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, у ч. 2 ст. 251 КУпАП наголошується, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення (який за своєю суттю є документом, в якому викладається фабула обвинувачення), що підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед тим, як працівники поліції запропонували йому пройти відповідний огляд. Зокрема на доданому до протоколу відеозаписі (а.с. 10) зафіксовано, як працівники поліції піднімаються на ліфті до квартири ОСОБА_1 , стукають у двері, після чого під час розмови вимагають у нього переставити автомобіль, припаркований впритул до сміттєвого контейнера. У наступних частинах відеозапису зафіксовані розмови ОСОБА_1 із працівниками поліції біля під`їзду його будинку, з яких вбачається, що автомобіль особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вже переставлений від сміттєвого бака. Отже момент, коли ОСОБА_1 переставляв свій автомобіль, на відеозаписі з невідомих причин не зафіксований.

Сам ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував факт керування транспортним засобом, зазначивши, що після вимоги працівників поліції прибрати автомобіль від сміттєвого контейнера, він відкотив автомобіль за допомогою рук, не заводячи мотор.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 судам слід врахувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України: 1) водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; 2) механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна; 3) буксирування переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

Із системного аналізу визначень, наведених у ПДР України вбачається, що водієм може бути виключно особа, яка керує транспортним засобом, при цьому керуванню повинен передувати запуск двигуна, у той час як приведення транспортного засобу в рух виключно за допомогою фізичного впливу будь-якої особи не є керуванням ним в розумінні положень чинного законодавства та не підпадає під визначення буксирування.

Крім іншого, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 2651 КУпАП).

Суд відзначає, що незважаючи на те, що за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачене безальтернативне адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в порушення вимог ч. 1 ст. 2651 КУпАП посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, що вбачається з пояснень останнього та підтверджується відсутністю відповідного запису у протоколі, де вказано, що будь-які документи тимчасово не вилучалися і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 не видавався.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Отже, судовий розгляд у цій справі має відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.10.2011 зазначається, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не доведена поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим вважає суддя за необхідне закрити провадження у справі на цій підставі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 2651, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складений 11.11.2022.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області в десятиденний строк із дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний