ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/713/22 Справа № 185/3645/22 Суддя у 1-й інстанції - Цендра Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Букура Максима Євгеновича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлогралського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Букура М.Є.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлогралського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 22.05.2022 року о 01-10 год. в м. Павлоград по вул. Некрасова керував транспортним засобом - автомобілем NISSAN JUKE д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вимірювання проводилось прибором Drager Alkotest 6810 Aram 2251, який показав 1,03%.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 у вказаний день виконував функцію водія, тобто був суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки місцем вчинення правопорушення зазначено місцем мешкання ОСОБА_1 , що узгоджується з його позицією про те, що він лише вийшов у двір забрати речі з машини.

Крім того, зазначає, що письмові пояснення поліцейського не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не закріплені у належній процесуальній формі та не стосуються обставин даного правопорушення.

Також ОСОБА_1 під час складання протоколу стосовно нього не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, а алкотестер, за допомогою якого останній проходив огляд на стан сп`яніння, перебував у несправному стані, що підтверджується відеозаписом з місця події.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить вважає, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №169406 від 22 травня 2022 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком газоаналізатора Драгер та актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до яких у ОСОБА_1 виявлено 1,03%о алкоголю; поясненнями самого ОСОБА_1 від 22 травня 2022 року, відповідно до яких останній зазначив, що в цей день керував транспортним засобом у комендантську годину, бо підвозив товариша додому та погоджується пройти огляд на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, фіксація його результатів.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними його доводам під час розгляду справи судом першої інстанції, щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не керував в зазначений день транспортним засобом, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі посилання захисника спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та поясненнями самого ОСОБА_1 , з яких видно, що останній повідомляє співробітників поліції, що підвозив друга додому та керував транспортним засобом, не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння. Більше того, з відеозапису не вбачається будь-яких заперечень ОСОБА_1 що він не керував автомобілем та перебував у дома.

Аналогічно цьому, суд першої інстанції правильно вважав доводи захисника щодо несправності газоаналізатора неприйнятними, оскільки будь-яких сумнівів у результатах огляду на стан сп`яніння з застосування газоаналізатора Драгер ОСОБА_1 не виказував, не наполягав на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я. Крім того, апеляційний суд зазначає, що тимчасова несправність принтеру до газоаналізатора та заміна батарейок у ньому жодним чином не впливає на правильність процедури проведення огляду на стан сп`яніння та достовірність результатів такого огляду.

Щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься графа про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте останній відмовився від підпису у будь-яких процесуальних документах, що підтверджується й відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що, безумовно є правом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак не свідчить про те, що такі права не були йому роз`яснені. Більше того, ОСОБА_1 скористався своїми процесуальними правами під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, а захисник у своїй апеляційній скарзі не зазначає, яким чином не роз`яснення прав під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення, за умови що воно мало місце, вплинуло на правильність висновків суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Букура Максима Євгеновича залишити без задоволення.

Постанову Павлогралського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун