ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/636/21Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 33/817/27/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Андрусенка І.Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто в дохід держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30.10.2021 року о 19 год. 45 хв. у м.Монастириська по вул.Шевченка,47 Тернопільської області керував транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер 6820», результат 0,40 % (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат Андрусенко І.Я. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Монастириського районного суду від 08.12.2021 року та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення порушив вимоги матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не визнає себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилається на те, що роздруківка результату тестування на стан алкогольного сп`яніння не може братись до уваги як допустимий доказ, оскільки тестування було проведено іншим поліцейським, а не тим який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Вказує, що ОСОБА_1 поліцейські не запитували, чи бажає він пройти огляд в медичному закладі, що є порушенням ст.266 КУпАП.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому огляд в силу ст.266 КУпАП є недійсним.

ОСОБА_1 та адвокат Андрусенко І.Я. повторно в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498461 від 30.10.2021 року складеним поліцейським з РПП СПД №1 (м. Монастириська) старшим сержантом поліції Гузом А.М., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 30.10.2021 року о 19 год. 45 хв. у м.Монастириська по вул.Шевченка,47 Тернопільської області транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер 6820», результат 0,40 % (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 №ARMK-0256, рівень алкоголю в крові водія становив 0,40 % проміле.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявним в матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено спеціальний технічний засіб газоаналізатор Drager Alcotest 6820 №ARMK-0256 та результат огляду, який становить 0,40 % проміле. З результатом огляду водій погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту огляду.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора Drager Alcotest 6820 №ARMK-0256, огляд проведено у зв`язку з виявленою ознакою, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. За результатами огляду встановлено - проба позитивна 0,40 % проміле.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції у відповідності із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1425/735, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу, після виходу через водійські двері ОСОБА_1 повідомили останнього про причини зупинки, зокрема, що він в порушення п.31.4.3а, 31.6б ПДР керував т/з, який мав технічні несправності, а саме: не горіли задні габаритні ліхтарі та не працював лівий поворот (задній), в зв`язку з чим водій був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу.

Окрім того, як стверджує відеозапис, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими вказав, що напередодні вживав алкогольні напої, однак його обурило те, що після зупинки до нього підійшли поліцейські.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що роздруківка результату тестування на стан алкогольного сп`яніння не може братись до уваги як допустимий доказ, посилаючись на те, що тестування було проведено іншим поліцейським, а не тим який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки це не впливає на відповідальність останнього.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі і те, що він не погодився з результатами огляду, проведеного на місці, оскільки з наявних у матеріалах справи відеозаписах чітко вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено про його право пройти огляд, в тому числі в медичному закладі, проте останній погодився з результатами огляду проведеного на місці, що підтверджує його підпис в акті огляду на стан сп`яніння та бажання пройти повторний огляд в медзакладі, останній не виявив.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 , відповідно до відеозапису наявного у матеріалах справи, не виявив бажання повторно пройти такий огляд в медичному закладі.

Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Андрусенка І.Я. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя