Справа № 674/267/22
Провадження № 3/674/231/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., за участю секретаря Проценко Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 лютого 2022 року о 02 год. 05 хв., в м.Дунаївці по вул. Шевченка, 162, керував автомобілем «MERSEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечив та зазначив, що автомобілем не керував, керування здійснювала інша особа. Також, подав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, мотивоване, крім вищевказаного, наявністю ряду процедурних порушень з оформлення адміністративних матеріалів з боку працівників поліції та відсутністю доказів на підтвердження факту адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративні матеріали, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165947 від 20.02.2022 року, та від 30.03.2022 серії ААД №303711;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, де зафіксовано обставини правопорушення, а саме: невиконання ОСОБА_1 законних вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу та спробу здійснення втечі на великій швидкості, та, після вимушеної зупинки, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810» у зв`язку із тим, що ніби-то не здійснював керування транспортним засобом;

- постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАА №858277 від 20.02.2022, згідно якої ОСОБА_1 20.02.2022 о 02 год.05 хв. керуючи автомобілем «MERSEDES-BENC» номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, яку не оскаржував у встановленому законом порядку;

- письмовими поясненнями очевидця події ОСОБА_2 , згідно яких вказав, що 20.02.2022 перебував в м.Дунаївці по вул. Шевченка на власному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 , близько 2год 06 хв. помітив як на великій швидкості перед його автомобілем зупинився автомобіль чорного кольору марки «MERSEDES» на іноземній реєстрації, а за ним одразу запинився поліцейський службовий автомобіль на проблискових маячках, з якого вибігли працівники поліції. Водій автомобіля «MERSEDES», який був одягнутий у куртку червоного кольору, вибіг з-за керма та почав розповідати, що не керував транспортним засобом. Також, чув що працівники поліції пропонували зазначеній особі пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте він відмовився з тих самих підстав, що не керував транспортним засобом.

Крім того, при прийнятті рішення про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд враховує, що постановою Дунаєвецького районного суду по справі №674/266/22 від 03 травня 2022 року та яка набрала законної сили 16 травня 2022 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за те, що, 20.02.2022 о 02 год. 05 хв. в м. Дунаївці по вул. Шевченка, 162 не виконав вимогу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Оставини, викладені у постанові підтверджують факт керування саме ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що пояснення ОСОБА_1 , які він дав в судовому засіданні, не відповідають дійсним обставинам справи і спростовані дослідженими судом доказами. Пояснення ОСОБА_1 обумовлені позицією захисту та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Процедурні порушення при складанні протоколу не виключають вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не можуть бути достатньою підставою для закриття провадження у справі.

З врахуванням наведеного, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується такожст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладення адміністративного стягнення суд враховує особу порушника та характер вчиненого ним діяння, ступінь його вини, грубе нехтування Правил дорожнього руху, а також систематичність вчинення одного з найбільш суспільно небезпечних адміністративних правопорушень за ст..130 КУпАП, зокрема, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року, а за ч.2 ст.130 постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.11.2021 року (апеляційна скарга перебуває на розгляді у Хмельницькому апеляційному суді) Вказані обставини свідчать про злісне невиконання порушником вимог Правил дорожнього руху, та відмову стати на шлях виправлення, дії ОСОБА_1 є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, та тяжкістю ймовірних наслідків.

Обставин, згідностатті34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, згідностатті35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 видано посвідчення водія, що підтверджується довідкою ТСЦ МВС №6842.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33,40-1,280,283-284,289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Ю. Е. Шафікова