печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, 20.02.2022 р. о 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, у стані алкогольного сп`яніння, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen POLO» д.н. НОМЕР_2 , після чого здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, 13.1, 2.9 (а) ПДР України.

Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим, надав на адресу суду пояснення, згідно яких вину у чиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю, разом з тим, просив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся від проходження огляду, навпаки пройшов його, однак результат показав негативний. Натомість, працівники поліції сказали, що необхідно проїхати до лікаря-нарколога та пройти додатковий огляд. У лікаря-наркологи, куда останній був доставлений поліцейськими, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, та результат показав 1.77 ‰, не погодившись із таким результатом, попросив здати аналіз сечі або крові, на що йому було відмовлено та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №073542 від 20.02.2022р., даними письмових пояснень ОСОБА_2 , даними схеми ДТП,які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вину доведено повністю.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закінчився 20.05.2022 року, провадження по справі підлягає закриттю.

Окрім того, адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цьогопринципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так до матеріалів справи долучена довідка за підписом інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП Голоколосова Є., згідно якої вбачається, що під час складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , відеозаписи із нагрудних камер патрульних, що оформлювали адміністративне правопорушення не збереглись через обмежений термін зберігання.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, згідно п. 2 та п.6 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Таким чином, в першу чергу, поліцейський повинен запропонувати водію пройти відповідний тест на місці зупинки, а вже у разі відмови від цього та/або у випадку незгоди із його результатом, запропонувати проїхати до медичного закладу для проходження відповідного тесту.

Разом з тим, ОСОБА_1 категорично заперечує факти викладені у протоколі, зазначає, що на місці зупинки внаслідок огляду на стан сп`яніння прилад показав відсутність вмісту алкоголю, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що працівники патрульної поліції дотрималися вимого закону, та підтверджують факти, викладені у протоколі, зокрема чек Драгеру із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагає Інструкція.

Окрім того, розділом ІІІ «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Розглядом справи встановлено, що лікарем-наркологом огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер, як і на місці зупинки транспортного засобу, який ОСОБА_1 поставив під сумнів, та результат виявся 1.77 ‰. На прохання ОСОБА_1 здати інші біологічні зразки лікар відмовив.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення).

Виходячи з положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «Allenet de Ribemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на наведені положення закону, те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факти викладені у протоколі, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що працівники патрульної поліції дотрималися вимого закону, пояснення останнього нічим не спростовані, оскільки відсутні свідки події, відеозапис із бодікамери.

Так, не доведено поза розумним сумнівом, що мали місце події, які викладені в протоколі про адмінпорушення, суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх в сукупності, дійшла до висновку, що твердження органу, який склав вказаний протокол про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах, що відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України тлумачиться на користь особи, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, 124, 130, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Провадження у справі закрити.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої вона винесена та потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: С.І. Смик