Справа № 489/256/22
Провадження № 3/489/585/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

31 травня 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №450271 від 19.12.2021 ОСОБА_1 інкримінується, що 19.12.2021 року о 15.20 год., знаходячись по АДРЕСА_1 , він погрожував та висловлювався нецензурною лайкою відносно ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, надавши письмові заперечення, з яких вбачається, що сварка з ОСОБА_2 відбулась на ґрунті неприязних відносин між ними, а тому в його діях відсутній хуліганський мотив. Між ним та ОСОБА_2 виникали суперечки відносно незаконного паркану з хвірткою, яким було перекрито пішохідний та автомобільний рух по вул. Севастопольська ріг - вул. 9-а Слобідська (М.Василевського), внаслідок чого останній неодноразово погрожував фізичною розправою.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система відносин, що складається у громадських місцях в процесі спілкування людей, яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства, а також мета порушення громадського порядку та спокою громадян. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм будь-якого хуліганства, в тому числі і дрібного хуліганства.

При цьому зміст і спрямованість діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій особи, відносно якої складений протокол, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Відповідно до вимог ст. 80 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Із змісту вказаної норми слідує, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів та єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. А тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть. Суддя при розгляді протоколу не в праві виходити за межі викладених в ньому обставин.

Проте суть правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , залишилася невизначеною, адже не зазначений обов`язковий елемент суб`єктивної сторони правопорушення хуліганський мотив, а також такі кваліфікуючф ознаки, як порушення громадського порядку та спокою громадян. Доказів того, що дії ОСОБА_1 були зумовлені хуліганським мотивом та мали на меті порушення громадського порядку та спокою громадян, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять та в ході розгляду справи здобуті не були. При цьому, відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Натомість згідно з постановами Верховного Суду від 22.12.2020 по справі №461/2694/19 та від 20.05.2021 по справі №683/37/19 обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності.

При цьому, відмінність кримінально караного хуліганства та дрібного хуліганства полягає лише в ступені суспільної небезпеки та в певних елементах об`єктивної сторони таких правопорушень, натомість суб`єктивна сторона вказаних правопорушень однакова, в тому числі і мотив вчинення протиправного діяння. Натомість з письмових матеріалів справи вбачається, що у вказані у протоколі дату та час сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла на ґрунті особистих неприязних, які існували і до цього часу, з приводу демонтування огорожі, якою було перекрито рух між вулицями Севастопольська та 9-а Слобідська, у зв`язку з чим ОСОБА_1 і висловлювався на його адресу нецензурною лайкою.

Із комплексу наведених вище обставин та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, інкримінованого в провину особі, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, а також у зв`язку з недоведеністю в її діях хуліганського мотиву та умислу на порушення громадського порядку, які є необхідними елементами суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, слідує те, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173,247,252,280,283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 173 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В.Гриненко