Справа№464/7484/21
пр.№ 3-зв/464/1/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2022 суддя Сихівського районного суду м. Львова Чорна С.З., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шашуріної Г.О., -

в с т а н о в и в :

у провадження судді Чорної С.З. 06.01.2021 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла заява особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Шашуріної Г.О. у розгляді матеріалів про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

В обгрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 покликається на те, що суддею Шашуріною Г.О., 05.01.2022 під час судового засідання розгляд справи відкладено на 06.01.2022, всупереч тому, що він та його захисник повідомляли суд про неможливість прибуття в судове засідання призначене на 06.01.2022, чим порушила його право на захист. Крім цього, зазначає, що 24.11.2021 ним подано клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи, однак суддя Шашуріна Г.О. під час попередніх двох засідань не розглянула подане клопотання, всупереч його та захисника наполяганні на розгляді клопотання. Вважає, що суддя Шашуріна Г.О. є упередженою. В поданій заяві просить розглядати заяву про відвід у його відсутності.

Дослідивши заяву про відвід судді та оглянувши матеріали справ № 464/7484/21, 464/7483/21 суддя дійшов наступного висновку.

Пунктом 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 року надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Так як, Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або суддею самовідвід, а відповідно, і не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами, закріпленими в КПК України, а саме статтей 75,81 КПК України, якими врегульоване вказане питання, з урахуванням положень КУАП.

Відповідно до п.4 ч.1ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За ч.1ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

А тому, дослідивши заяву про відвід, а також беручи до уваги вимоги Європейської конвенції з прав людини, вважаю, що у задоволенні заяви про відвід судді Шашуріної Г.О. слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 , не наведено будь-яких переконливих доказів про заінтересованість судді у розгляді справи, а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Ті обставини, на які посилається ОСОБА_1 , а саме призначення розгляду справ, не розгляд клопотання, не можуть бути підставами для відводу судді.

З огляду на викладене, заява про відвід судді Шашуріної Г.О. є безпідставною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75,80-81 КПК України, ст.ст.283, 284 КУАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шашуріної Г.О.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.З. Чорна