ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/427/22 Справа № 703/2080/22 Категорія: ч. 9 ст. 121 КУпАП Головуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРНАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судово-му засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисниці Ейбут Є.І. на постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.09.2022 р., якою ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Батумі Грузія, гро-

мадянина Вірменії, який має вищу

освіту, одруженого, має на утриманні

двох неповнолітніх синів, не працює

проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 9 ст. 121 КУпАП та на нього накладено ад-мінстягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортни-ми засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496,2 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 , будучи особою, яка 11.01.2022 р. вчинила адмінправопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, 21.07.2022 р. о 16 год. 50 хв. в м. Сміла Черкаської обл. по вул. Мазура керував автомобілем «Merсedes» р/номер НОМЕР_1 , який він не ввозив на митну територію України. Згідно довідки митниці вказаний автомобіль «Merсedes» р/номер НОМЕР_1 на територію України ввозив громадянин ОСОБА_3 . Свої-ми діями ОСОБА_2 вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 9 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисниця Ейбут Є.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити про-вадження у справі у зв`язку з тим, ОСОБА_2 вчинив дії в стані крайньої необхідності. Апе-ляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, чим позбавлений права дати пояснення, які суттєво могли б вплинути на результат прийнятого рішення. В матеріалах справи є інформація про те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , використовується у волонтерських цілях з перших днів агресії РФ проти України, зокрема для перевезення гуманітарної допомоги для внутрішньо переміще-них осіб та ЗСУ. Також, зазначає, що в даному випадку мав би бути доведений факт терміно-вого виїзду як волонтера до Донецької обл. для евакуації людей в безпечні райони України. Порушення адміністративних правил, передбачених ч. 9 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_4 є менш значним, ніж відвернена шкода, яка б могла настати внаслідок несвоєчасного прибуття в місця для евакуації людей, де велись бойові дії. ОСОБА_2 є іноземцем, громадянином Вірменії, не є юридично обізнаним, недосконало володіє українською мовою.

Заслухавши захисницю ОСОБА_5 та правопорушника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити по викладеним в ній доводам, вивчивши мате-ріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інс-танції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступ-них висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в ме-жах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушен-ня норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопо-рушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність да-ної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністратив-ного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирі-шення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254- 256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, що саме ОСОБА_2 , будучи особою, яка 11.01.2022 р. вчинила адмініправопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, 21.07.2022 р. о 16 год. 50 хв. в м. Сміла Черкаської обл. по вул. Мазура, керував автомобілем «Merсedes» р/номер НОМЕР_1 , який він не ввозив на митну територію України, згідно довідки митниці цей автомобіль на територію України ввозив громадянин ОСОБА_3 .

Вина ОСОБА_7 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ №030045 від 21.07.2022 р., який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_4 адмінправопорушення ( а. пр. 1); письмовими поясненнями самого ОСОБА_6 , відповідно до яких, він 21.07.2022 р. близько 17 год. керував автомобілем «Мерседес Бенц» р/номер НОМЕР_1 в м. Сміла по вул. Мазура, після чого був зупинений працівниками поліції ( а. пр. 2); відомостями Черкаської митниці Державної митної служби України, відповідно до яких, автомобіль «Merсedes Benz CLS 500» р/номер НОМЕР_2 був тимчасово ввезений на територію України 11.08.2021 р. громадянином Вірменії ОСОБА_3 з метою особистого користування ( а. пр. 5); рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. С. Литвина, відпо-відно до якого, останній доповів начальнику ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. про те, що ним, перебуваючи у добовому наряді спільного з поліцейським ОСОБА_8 з 08.00 21.07.2022 р. по 08.00 22.07.2022 р., був зупинений автомобіль «Merсedes Benz» р/ номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та під час перевірки було встановлено, що цей автомобіль на територію України 11.08.2021 р. переміщала інша особа, а саме ОСОБА_3 ( а. пр. 4); копією постанови серії БАВ №35935 від 11.01.2022 р. по справі про адмінправопо-рушення, яка складена поліцейським ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл., від-повідно до якої, ОСОБА_6 притягнуто до адмінвідповідальності за вчинення 11.01.2022 р. адмінправопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП ( а. пр. 3); відеозаписом з нагруд-ної камери поліцейського, яким зафіксовані процесуальні дії працівників поліції.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу, на те, що доказів скасування постано-ви серії БАВ №35935 від 11.01.2022 р. в матеріалах справи не міститься та ОСОБА_4 не надано. ОСОБА_2 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адмінправо-порушення, в якому, зокрема, зазначено, що його розгляд відбудеться у Смілянському міськ-райсуді Черкаської області, а також на номер мобільного телефону, який ОСОБА_4 на-дав, як його контактний.

Згідно диспозиції ч. 9 ст. 121 КУпАП, адмінівідповідальність за даною частиною стат-інастає у разі повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 8 цієї статті.

Відповідно до диспозиції ч. 8 ст. 121 КУпАП, адмінвідповідальність за даною части-ною статті настає у разі керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено об-меження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовує-ться для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Вказані та встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи не оскаржу-ються в апеляційній скарзі.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд виходить з нас-тупного.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ч. 9 ст. 121 КУпАП до нього не входить. Суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги закону щодо належного повідомлення правопорушника про час і місце розг-ляду справи та обґрунтовано дійшов висновку про розгляд справи за відсутності правопору-шника, навіть за наявності його клопотання про відкладення розгляду справи для укладення угоди з адвокатом, тому що він мав достатньо часу (більше одного місяця) для залучення ад-воката, отримання правової допомоги, в тому числі безоплатної вторинної, та захисту його інтересів й ухвалив рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Порушень судом першої інстанції в цій частині апеляційний суд не встановив.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є іноземцем, громадяни-ном Вірменії, недосконало володіє українською мовою, не є юридично обізнаною особою, також є необґрунтованими, оскільки правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України, визначено ст. ст. 26 та 33 Конституції України, ст. 16 КУпАП, відповідно до яких іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, закона-ми чи міжнародними договорами. Заяви, які надходили до суду від ОСОБА_6 , викладені українською мовою, зрозумілі для сприйняття, логічно побудовані та не можуть викликати сумнівів в тому, що особа яка їх склала та підписала, має труднощі у використанні держав-ної мови ( а. пр. 9, 10 та 13). З його пояснень під час апеляційного розгляду випливає, що він понад 5 рокув проживає на території України. Порушень судом першої інстанції в цій час-тині апеляційний суд не встановив.

Ст. 18 КУпАП визначено, що не є адмінправопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адмінправопору-шення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загро-жує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установ-леному порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута ін-шими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Обґрунтовуючи необхідність застосування вимог цієї статті, захисниця в апеляційній скарзі вказала, що ОСОБА_2 є волонтером та членом ГО «Воля і право», використовував автомобіль «Merсedes Benz CLS 500» р/номер НОМЕР_2 для перевезення гуманітарної до-помоги для внутрішньо-переміщених осіб та ЗСУ на передову та 20.07.2022 р. отримав дору-чення № 7 від ГО «Воля і право» для проїзду за маршрутом м. Сміла м. Маріуполь м. Сміла ( а. пр. 42 та 45).

Проте, згідно ч. 5 ст. 380 МК України, абз. 5 п. б ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» та ч. ч. 3-5 ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух», ОСОБА_2 не мав права користуватися та розпоряд-жатися автомобілем «Merсedes Benz CLS 500» р/номер НОМЕР_2 та виконувати на ньому поїздки для виконання доручень волонтерської ГО «Воля і право». Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адмінвідповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, то апеляційний суд приходить до висновку, що він особисто був обізнаний про існування такої законодавчої за-борони та всупереч якій продовжив незаконно керувати цим автомобілем. Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 , отримавши доручен-ня, перебував в стані крайньої необхідності, тому що він мав час повідомити цю волонтерсь-ку організацію про те, що він не має права особисто використовувати цей автомобіль та зап-ропонувати інші шляхи чи варіанти виконання доручення, тобто небезпека для громадян за встановлених обставин могла бути усунута іншими засобами. Доводи апеляційної скарги, що своїми діями, які порушують вимоги ч. 9 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_2 є менш значними, ніж відвернена шкода, яка б могла настати внаслідок несвоєчасного прибуття в місце для еваку-ації людей, не підтверджена матеріалами справи та не була спростована під час апеляційного розгляду належними доказами.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також через неправильне застосування норм процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідже-ними та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іс-панії» від 9.12.1994 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, викорис-таний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати моти-ви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хір-вісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 р.).

Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інс-танції висновок про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні адмінправопорушення, передба-ченого ч. 9 ст. 121 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрун-тованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що місцевим судом повно та всебічно досліджені матеріали справи.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено, що адмін-стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушен-ня. Ці вимоги застосовуються апеляційним судом в разі скасування постанови, визнання особи винною та накладенні стягнення. Якщо за наслідками апеляційного розгляду постано-ва суду першої інстанції залишається без змін, то не йдеться про накладення стягнення з вра-хуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП про строки його накладення або закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду пер-шої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП та вини ОСОБА_9 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.09. 2022 р., якою ОСОБА_9 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 9 ст. 121 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці Ейбут Є.І. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є ос-таточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.