ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 Справа №607/4759/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на ТОВ «Стандарт Парк», жителя АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258670 від 12 квітня 2022 року зазначено, що: « ОСОБА_1 03 квітня 2022 року о 23 год.00 хв., на 181 км автодороги М-30 «Стрий-Ізварине», керуваючи транспортним засобом марки Skoda Oktavia, номерний знак НОМЕР_1 , порушив ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу Skoda Oktavia, а саме, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, щоб мати змогу відповідно реагувати за її зміною, не дав дорогу та не забезпечив безперешкодному проїзду колоні військових транспортних засобів, які рухались своєю головною смугою дорожнього руху у супроводі службового автомобіля з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «КРАЗ 255», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у вказаній колоні. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, 3.2 ПДР України».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на доводи, зазначені у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення. У вказаному запереченні ОСОБА_1 посилається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, підтверджуючих його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, на схемі ДТП зображено лише один транспортний засіб. Крім того, жодних правил дорожнього руху він не порушував, пересувався у своїй смузі руху в напрямку м.Тернопіль. Йому назустріч рухались різні автомобілі та один з них, без розпізнавальних знаків та без будь-яких проблискових маячків, виїхав на його смугу дорожнього руху, в результаті чого відбулась ДТП. У зв`язку з вищенаведеним, просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 03 квітня 2022 року приблизно о 21:00 год., вона перебувала разом із чоловіком та дітьми в гостях у друзів. Коли повертались додому було вже темно. Чоловік їхав по своїй полосі дорожнього руху, однак під час роз`їзду з колоною автомобілів, один з них виїхав на їх смугу без увімкнених фар, у зв`язку з чим відбулось зіткнення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 03 квітня 2022 року, приблизно о 23:00 год. він знаходився вдома у ОСОБА_1 , в с.Біла. Згодом подзвонив ОСОБА_1 , який повідомив, що потрапив в ДТП. Після цього він виїхав на місце ДТП.

Суд оглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, яка є бланкетною, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Саме порушення водієм ОСОБА_5 вимог 2.3б; 3.2 ПДР України на думку інспектора стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході судового розгляду встановлено, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх, належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258670 від 12 квітня 2022 року; доповідну записку про результат розгляду повідомлення по факту ДТП від 05 квітня 2022 року; рапорт старшого інспектора-чергового ВП №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04 квітня 2022 року; схему до протоколу огляду місця ДТП від 04 квітня 2022 року; письмове пояснення ОСОБА_6 від 04 квітня 2022 року; письмове пояснення ОСОБА_2 від 04 квітня 2022 року.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд приходить до висновку, що доводи поліцейського, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №258670 від 12 квітня 2022 року, про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, передбачених п.2.3б, 3.2 ПДР України - ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у порушенні вищевказаних ПДР України.

Зокрема, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік їхав по своїй полосі дорожнього руху, однак під час роз`їзду з колоною автомобілів, один з них виїхав на їх смугу без увімкнених фар, у зв`язку з чим відбулось зіткнення.

Також слід зазначити, що на долученій до матеріалів справи схемі до протоколу огляду місця ДТП від 04 квітня 2022 року, зображено лише один автомобіль, тому вказана схема не може бути взята судом до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того суд враховує пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 , який стверджує, що жодних правил дорожнього руху він не порушував та рухався у своїй смузі руху в напрямку м.Тернопіль.

Таким чином, матеріали справи не містять належних, достатніх та достовірних відомостей, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 03 квітня 2022 року о 23 год.00 хв., на 181 км автодороги М-30 «Стрий-Ізварине», керуючи транспортним засобом марки Skoda Oktavia, номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.2.3б, 3.2 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Жодних доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що поза розумним сумнівом не було доведено вчинення ОСОБА_1 порушення, як учасником дорожнього руху, п. 2.3б та п.3.2 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 23, 38, 124, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяТ. Я. Багрій