Провадження № 33/4820/86/22
Справа № 687/702/21 Головуючий в 1-й інстанції Борсук В. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 1222 КУпАП Доповідач Федорова Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Антонюка Ігоря Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1222, ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративні стягнення:

- за ст. 1222 КУпАП у виді штрафу в розмірі 153 гривні 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 14 серпня 2021 року о 23 год. 42 хв. в с. Жердя Кам`янець-Подільського району Хмельницької області по вул. Лесі Українки, 15, керував автомобілем ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 14 серпня 2021 року о 23 год. 42 хв. в с. Жердя Кам`янець-Подільського району Хмельницької області по вул. Лесі Українки, 15, керуючи автомобілем ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була завчасно подана за допомогою синього і червоного проблискового маячків та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1222 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

Суд не врахував, що на відеозаписі відсутнє зображення, що саме він перебував за кермом автомобіля та ігнорував вимогу працівників поліції про зупинку автомобіля.

На думку апелянта, відсутні докази про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічних засобів та в медичному закладі.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим порушено поліцейськими вимоги п. 12 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

В порушення вимог ст. 266 КУпАП поліцейські не відсторонили його від керування автомобілем та не уповноважили на це іншу особу.

Апелянт стверджує, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність, чим суд порушив вимоги ст. 2772 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, що притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Антонюка І.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 ст. 1222 КУпАП передбачено відповідальність водія за невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 1222 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485289 від 15 серпня 2021 року, згідно яких ОСОБА_1 14 серпня 2021 року о 23 год. 42 хв. в с. Жердя Кам`янець-Подільського району Хмельницької області по вул. Лесі Українки, 15, керував автомобілем ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Алкотест-6840» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 статті 130 КУпАП. Під час вказаної події велась відеофіксація (а.с. 3);

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 489654 від 15 серпня 2021 року, згідно яких ОСОБА_1 14 серпня 2021 року о 23 год. 42 хв. в с. Жердя Кам`янець-Подільського району Хмельницької області по вул. Лесі Українки, 15, керуючи автомобілем ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного та гучномовця, не зупинився, чим порущив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена передбачене ст. 1222 КУпАП. Під час вказаної події велась відеофіксація (а.с. 25);

- даними відеозапису означеної події (а.с. 6).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 1222 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 1222 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі відсутнє зображення, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та ігнорував вимогу працівників поліції про зупинку автомобіля, виходячи з наступного.

Так, на відеозаписах (файл M2U03339, файл VID39F) зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 . З відео видно, як тривалий час за вказаним транспортним засобом їде поліцейський автомобіль з проблисковими маячками синього і червоного та із застосуванням звукового сигналу. Однак, такі сигнали були проігноровані водієм автомобіля ВАЗ 21703, який зупинився лише біля воріт будинку за місцем свого проживання, про що зазначили пасажири.

Крім того, на відео (файл VID39F з 00:35 хв. по 00:40 хв.) зафіксовано, як з водійського місця автомобіля ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , вийшов, як встановили працівники полії, ОСОБА_1 .

Стороною захисту у судовому засіданні апеляційного суду не спростовано, що у момент зупинки транспортного засобу та коли до нього підійшли поліцейські із засобом відеофіксації з водійського місця автомобіля ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , вийшов не ОСОБА_1 , а інша особа.

Безпідставними є твердження апелянта про відсутність доказів його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, даними відеозапису (файл VID39F; з 00:35 хв. по 01:40 хв.) зафіксовано пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкотест-6840» або ж проїхати до медичного закладу. Однак, ОСОБА_1 , не відповідаючи на поставлене запитання, почав застосовувати фізичну силу до поліцейських, перешкоджати останнім дотримуватись процедури проведення огляду, після чого покинув місце події та більше не повертався. Такі дії водія були правильно розцінені як відмова від проходження огляду, з чим погоджується і суд.

Доводи апелянта про те, що поліцейський не видавав направлення на проходження огляду в медичному закладі не ґрунтується на вимогах закону. Так, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складається поліцейським у разі, коли останній погоджується на проходження такого огляду в медичному закладі. В даному випадку ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, після чого одразу самовільно покинув місце події, а тому направлення не оформлялось і не видавалось.

Окрім того, відповідно до п. 12 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, на який посилається апелянт, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I вказаної Інструкції зазначено саме ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаки алкогольного сп`яніння зазначені у п. 3 розділу I Інструкції, які і були встановлені поліцейськими у водія ОСОБА_1 , а тому беззаперечних підстав для негайного направлення останнього до найближчого закладу охорони здоров`я не було.

Посилання апелянта на порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, оскільки він не був відсторонений від керування автомобілем, на увагу апеляційного суду не заслуговують, оскільки ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб і самовільно покинув місце зупинки. А тому, працівники поліції попередили пасажирів, що автомобіль буде евакуйований на штрафмайданчик.

Доводи апелянта на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання неодноразово відкладались за заявами захиника ОСОБА_1 - адвоката Антонюка І.В. з різних причин (а.с. 13, 32, 40 зворот, 42, 47, 50, 52).

09 грудня 2021 року останні в черговий раз не з`явились у судове засідання, про яке захисник був повідомлений у телефонному режимі секретарем судового засідання, що підтверджується телефонограмою від 01 грудня 2021 року (а.с. 54).

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП та ст. 1222 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями у судовому засіданні не є обов`язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП щодо дотримання строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 1222 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.