Справа № 131/1083/21
Провадження № 33/801/28/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції БАЛТАК Д. О.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Куцого К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Куций К.С. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи. ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції не дотрималися встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що керував автомобілем в м. Іллінці Вінницького району і його зупинили працівники поліції і попросили підписати протокол, щоб засвідчити факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який не являється його знайомим. Вказує, що під час підписання ним протоколу ОСОБА_1 сидів в автомобілі. При цьому самої відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння від водія ОСОБА_1 не чув, хоча підписав пояснення в яких зазначив факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Куцого К.С. та свідка ОСОБА_2 , суддя вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ18 № 242199 від 18.09.2021 року 09 год. 15 хв., зазначено, що водій ОСОБА_1 , 18.09.2021 о 08:54 год. по вул. Незалежності в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області, керував т/з «KIA sportage», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; клопотанням ОСОБА_1 щодо передачі права керування транспортним засобом від 18.09.2021; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови та відеозаписом.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Ч.1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 Розділу І Інструкції).

Так, скаржник не заперечує факту, що він відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, однак бажав пройти огляд у медичному закладі, на що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія, з огляду на відсутність інших належних та допустимих доказів, не доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя звертає увагу на те, що матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції була порушена процедура проходження огляду скаржника на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення, який взято до уваги при прийнятті рішення, є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням вимог закону, а тому не може бути покладений в обґрунтування висновків суду.

Натомість, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, письмові пояснення свідків не відповідають вимогам допустимості доказів, а тому апеляційний суд не може визнати належними доказами у справі, оскільки пояснення свідка ОСОБА_2 в апеляційному суді суперечать обставинам викладеним у протоколі та у поясненнях. В свою чергу свідок в суді вказав, що не чув саму відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду, а лише підписав документи на пропозицію працівників поліції.

Відтак, суд першої інстанції безпідставно відмовив ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про допит свідків.

Також з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , працівники поліції порушили вимоги інструкції №1026, оскільки під час оформлення адміністративного матеріалу вимкнули відеозйомку, чим порушили принцип безперервності її застосування.

Дані обставини вказують на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Розглянувши справу, суддя першої інстанції обмежився наявністю відеозапису та протоколу, який на його думку відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції, а також викладеним у ньому обставинам.

На допущені порушення працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянув справу, не перевіривши належним чином обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності, а тому є неналежним доказом.

Отже, судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП та не досліджені докази, суд допустивши неповноту судового розгляду справи, неправильно встановив фактичні обставини правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, що свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови суду.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими та спростовують висновки суду.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко