Справа № 187/1396/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2022 року

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2022 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 147113, згідно якого 01.12.2022 близько 00 год 05 хв. зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей, а саме: залишила без нагляду своїх малолітніх дітей.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КпАП України, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення заперечувала та зазначила, що її діти були під постійним наглядом дядька ОСОБА_2 та без нагляду дорослих не залишались.

Заслухавши ОСОБА_1 , покази свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості, зокрема й те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 30.11.2022 його рідний брат попросив поглянути за малолітніми дітьми останнього, на час їх відсутності вдома. Погодившись він забрав дітей останнього ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до себе додому, де вони перебували до 20:00 год. Через деякий час до нього прийшов ОСОБА_4 і попросив викликати поліцію так як між його батьками виникла сварка. Викликавши поліцію, за згодою батьків, він забрав дітей до себе додому, де вони перебували до ранку так як заснули. Стверджує, що діти не залишалися без нагляду дорослих.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 147113, згідно якого 01.12.2022 близько 00 год 05 хв. зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей, а саме: залишила без нагляду своїх малолітніх дітей (а.с. 1).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про відсутність будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, до обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії серія ВАВ № 147113 щодо такого факту залишення дітей без нагляду, суд відноситься критично, так як вони спростовуються показами свідка ОСОБА_2 , який є рідним дядьком дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та який здійснював догляд за дітьми, на прохання їх батьків.

Як вже зазначалося стаття 62 Конституції України чітко визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення, та з урахуванням зокрема положень ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку про відсутність в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей і вважає за необхідне провадження закрити на підставі статті 247 частини 1 пункту 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 184, 247, 280, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 147113 від 01.12.2022 за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 184 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: В. О. Говоруха