Справа № 191/2260/22
Провадження № 3/191/667/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 30.08.2022 приблизно о 06.00 год. собака ОСОБА_1 породи «маламут» за адресою: смт.Славгород, пров. Заводський, 24, подавила 8 шт. качок та 50 шт. голубів породи «кінг». Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.154 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Частиною 3 ст.178 КпАП України передбачена відповідальність за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтям 254,256 КУпАП.

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Частина друга статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції від 16.07.2022) передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) , вчинені особою повторно протягом року.

Частиною третьою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції від 16.07.2022) передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Однак, частина друга статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції від 05.08.2021), яка на даний час втратила чинність, передбачала відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто, дільничним інспектором поліції Постольником А.М., при складенні протоколу, застосовано нечинну редакцію Кодексу України про адміністративні правопорушення та невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП. Натомість дії ОСОБА_1 підпадають під кваліфікацію ч.3 ст.154 КУпАП чинного на момент вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, суддя вважає, що не дивлячись на визнання ОСОБА_1 , своєї вини, її дії, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №864029 від 02.09.2022, невірно кваліфіковані за ч.2 ст.154 КУпАП, а тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Я. Ю. Костеленко