ЄУН № 337/3558/22
Провадження №3/337/1552/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №248967, 08 жовтня 2022 року о 11:45 годині по вул. Нікопольське шосе, 1з у м. Запоріжжя ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога, висновок №7169 від 08.10.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.(а) ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчинені правопорушення та пояснив, що він, разом із родичами, їхали продавати молоко до м. Запоріжжя. За кермом автомобіля була його тітка ОСОБА_2 , він сидів на правому передньому пасажирському сидінні, а на задньому були його брат ОСОБА_3 , та неповнолітні брат і сестра. Коли вони під`їжджали до блокпоста, в автомобілі сталась поломка карбюратора, та вони зупинились за блокпостом. Зателефонували родичам, які приїхали, перегрузили молоко, забрали тітку і брата, та поїхали здавати молоко, а потім за запчастинами. Він з неповнолітніми братом і сестрою залишився біля автівки. Він гуляв біля автомобіля, сідав і за кермо, і на пасажирські сидіння, але автомобіль не заводив і з місця не зрушував. Потім до нього підійшли поліцейські і запитали документи. Він дав їм паспорт. Тоді вони запитали документи на автомобіль, на що він дав техпаспорт і своє водійське посвідчення. Поліцейським він пояснював, що не керував транспортним засобом, але вони його налякали, і змусили пройти огляд.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він разом із братом ОСОБА_1 , матір`ю, та малими братом і сестрою, їхали з села до м. Запоріжжя продавати молоко. За кермом автомобіля була його матір ОСОБА_2 . Брат ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні, а він з малими на задньому. Біля блокпосту в них зламався автомобіль. Вони залишили авто з ОСОБА_1 і малими, а самі поїхали відвозити молоко і покупати запчастини. Впевнений, що брат в той день автомобілем не керував, оскільки всю дорогу він бачив як за кермом була ОСОБА_2 , а після, автомобіль був у несправному стані.

В судовому засіданні захисники адвокати Кущ Є.Є і ОСОБА_4 наполягали на закритті провадження у справі у зв`язку із недоведеність вчинення правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав-учасниць Конвенції (Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), п.30).

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (що діяло на момент вчинення інкримінованого особі діяння), з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст. 62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП о бов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вказано у частині 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, як процедура огляду водія на стан сп`яніння, так і факт відмови від проходження такого огляду підлягає обов`язковій відео-фіксації. Лише у разі неможливості її проведення, запрошуються двоє свідків.

В протоколі серії ААД №248967, 08 жовтня 2022 року вказано, що правопорушення зафіксовано за допомогою відео з боді-камери 473937.

До матеріалів справи долучено DVD-R диск із наявним відеозаписом з боді-камери, на якому зафіксовано прибуття патрульної поліції на блокпост, недалеко від якого був припаркований автомобіль «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_2 . Біля блокпосту чекав ОСОБА_1 . Протягом усього спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 жодного разу не погоджувався чи не пояснював, що він керував автомобілем, а просто покірно виконував розпорядження поліцейських. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем на відео не зафіксовано. Єдиним доказом на підтвердження цієї обставини, є рапорт сержанта поліції Олексія Дімітрова, який вказує, що о 11:45 годині 08 жовтня 2022 року він зупинив автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим звернувся на лінію «102». Однак такий рапорт ставиться під сумнів як висловленими в судовому засідання поясненнями ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_3 , що узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки належним чином не підтверджено факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 277 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Д.С. Бредун