Справа № 204/7627/22
Провадження № 3/204/3761/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ГУНП в Донецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №152820 від 09.09.2022, водій ОСОБА_1 09.09.2022 о 22 год. 25 хв., на автомобільній дорозі Умань-Дніпро, Знаменівка, 1127+600м Донецька область, керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку та від продуття газо-аналізатора Драгер відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав пояснив, що 09.09.22 разом з дружиною, дитиною та кумами поверталися додому. За кермом автомобіля «Пежо-308» перебувала його дружина ОСОБА_2 , в дорозі автомобіль зламався та вони зупинилися на узбіччі, поблизу від блок-посту. Враховуючи, що вже була комендантська година дружина із дитиною пересіла у автомобіль «Ауді» та поїхали додому, а він залишився у автомобілі «Пежо», чекати на допомогу. До нього під`їхали співробітники поліції, у яких виникла підозра, чому саме він перебував на узбіччі біля блок-посту та попросили документи. Він стверджує, що автомобілем не керував, про що також неодноразово повідомляв працівникам поліції, але останні все одно склали на нього протокол за ст.130 ч.1 КУпАП. Також зазначив, що у протоколі не відображено також яким авто він керував, та ознаки алкогольного сп`яніння, лише загальні фрази. Від проходження медичного огляду він відмовився, оскільки повідомляв поліцейським неодноразово, що не керував авто, а тому не бачив сенсу проходити цей огляд. Просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Допитана свідок ОСОБА_2 в суді повідомила, що 09.09.2022 вона разом з чоловіком, донькою та кумами, на двох авто рухалися додому від батьків. Вона керувала автомобілем «Пежо 308», у якого раптово вийшла з ладу коробка передач, та вона вимушена була зупинитися на узбіччі. Оскільки вже було пізно, вона з донькою пересіла у авто «Ауді» та повернулися назад до батьків, а чоловік, щоб не залишати авто, залишився у ньому. Потім він їй повідомив, що до нього під`їхали поліцейські та склали протокол. Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол, свідка , дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків. Так, згідно положеньст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до вимогст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Положеннямист. 280 КУпАПрегламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до вимог статей251,252 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ААБ №152820 від 09.09.2022, вбачається, що водій ОСОБА_1 09.09.2022 о 22 год. 25 хв., на автомобільній дорозі Умань-Дніпро, Знаменівка, 1127+600м Донецька область, керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку та від продуття газо-аналізатора Драгер відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозицією ч. 1ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, огляду на стан сп`яніння підлягають виключно особи, які керували транспортними засобами, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350. Факт керування водієм транспортним засобом є обов`язковою умовою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке передбачена саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи яка керувала транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, внаслідок чого відмова від проходження такого огляду без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується пунктом 2.5ПДРУкраїни, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП. Як вбачається із самого протоколу, складеного працівником поліції, ОСОБА_1 «від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку та від продуття газо-аналізатора Драгер відмовився». Проте факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджено і дане ствердження останнім спростовано в судовому засіданні. З відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, вбачається що на ньому містяться три відеофайли. При відтворені першого відеофайлу вбачається, що 02.10.2008 о 17:27 особа ОСОБА_1 перебуває у приміщенні де спілкується з поліцейськими, яким повідомляє, що він не керував транспортним засобом, авто перебувало на узбіччі. Другий відеофайл дублює перший. А на третьому відеофайлі ОСОБА_1 зачитують вже протокол. Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом даним відео не підтверджено. Крім того, як вбачається з відеозаписів, працівники поліції транспортний засіб не зупиняли, автомобіль «Пежо» перебував на узбіччі дороги. Доказів підтвердження зворотного, матеріали справи та відеозапис доданий до протоколу не містять.

Окрім того, в порушення вимог статті 268 КУпАП, що підтверджується наданим відеозаписом, особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не роз`яснені його процесуальні права, зокрема й право користуватися юридичної допомогою адвоката в зазначеній ситуації. Суд також звертає увагу, що в порушенні вимог ч.1 ст.266 КУпАП матеріали справи взагалі не містять відомостей, щодо наявності направлення правопорушника на проходження огляду на стан сп`яніння у медичний заклад. На підтвердження винуватості останнього працівниками поліції додано протокол від 09.09.22, пояснення ОСОБА_1 , аналогічні наданим в суді, та акт огляду та затримання транспортного засобу, відеозапис. Будь-якого рапорту, пояснень свідків, тощо, матеріали справи не містить. В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України"). З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень. У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи ,доведено поза розумним сумнівом. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а викладені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст.ст.130, 247, 251, 266,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Дніпровськогоапеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови. Строк пред`явлення постанови до виконання три місяця.

Суддя С.В. Чудопалова