Справа № 465/4428/21 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 33/811/1885/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою судді, 29.05.2021 о 01 год 07 хв у м. Львові на вул. Перфецького, 2а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі, що підтверджується висновком № 001192 від 29.05.2021. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно досліджені обставини у їх сукупності згідно вимог ст. 245 КУпАП.

Апелянт зазначає, що він з лютого 2021 року є учасником програми замісної підтримуючої терапії, яку проходить регулярно на протязі десяти місяців під суворим наглядом лікаря обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень. В рамках цієї програми йому призначено медичний препарат "Бупренорфін гідрохлорид" у добовій дозі 6 мг щоденно.

Зазначає, що у невідомий йому спосіб лікар ОСОБА_2 , який оглядав його у медичному центрі зафіксував інші ознаки наркотичного сп`яніння, яких не могло бути з огляду на дозу Бупренорфіну .

Також зазначає, що з відеозапису з нагрудних камер працівників УПП, які його зупинили, вбачається, що хиткої ходи у нього немає, поведінка цілком адекватна.

Вказує на те, що дані, отримані в результаті тестування за допомогою швидкого тесту є лише попереднім результатом, заключний діагноз має бути встановлений після усіх клінічних та лабораторних досліджень та зафіксувати саме кількість наркотичного засобу в організмі, що є базовим критерієм не тільки щодо факту вживання, а і ступеню сп`яніння.

Зазначає, що в акті і висновку від 29.05.2021 відсутні відомості про те, що вони складені за результатами лабораторних досліджень за використанням вимірювальної техніки та обладнання.

Стверджує, що факт наркотичного сп`яніння, виявлений у нього під час огляду 29.05.2021 не ґрунтується на безперечних та об`єктивних доказах у зв`язку з відсутністю даних про кількість медичного препарату Бупренорфіну у його організмі.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, усі неусунуті сумніви щодо його вини мають тлумачитись на його користь.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, а також не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким надано належну правову оцінку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 197556 від 29.05.2021 (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції № 001192, складеним 29.05.2021о 01:52, відповідно до якого, лікарем КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 на момент огляду перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2); актом медичного огляду № 001192 від 29.05.2021, результат - позитивний тест на бупренорфін (а.с.30); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4275748 від 29.05.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.3); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7).

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 197556 від 29 травня 2021 року ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень, по суті порушення пояснивши, що пояснення подасть в суді.

Доводи, висловлені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при перегляді справи судом апеляційної інстанції, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що дані, отримані в результаті тестування за допомогою швидкого тесту є лише попереднім результатом, заключний діагноз має бути встановлений після усіх клінічних та лабораторних досліджень та зафіксувати саме кількість наркотичного засобу в організмі, спростовуються наступними доказами.

У відповідності до п.п. 7, 8, 9, 12 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.

Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.

Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому слід зазначити, що даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.

Також, відповідно до положень п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що бупренорфін він вживає в лікувальних цілях і доза, яка ним вживається, не впливає на керування транспортним засобом, то суддя місцевого суду встановив, що ОСОБА_1 є пацієнтом лікувальної програми замісної підтримуючої терапії в медичному центрі з 20.02.2020 року та приймає препарат «Бупренорфіна гідрохлорид» у добовій дозі 6 мг. щоденно. Поряд з цим, відповідно до наказу МОЗ від 27.03.2013 року № 238 «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 27.03.2012 року № 200», у Інформаційному листі про замісну підтримувальну терапію із застосуванням препарату бупренорфін зазначено попередження - в період отримання замісної підтримувальної терапії забороняється керувати автотранспортом.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк