Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Януля Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що працівники поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він тричі проходив тест одним приладом, а потім поліцейські дістали інший прилад і лише на четвертий раз газоаналізатор показав результат, а тому вважає, що такі дії працівників поліції порушують його право на захист. Зауважує, що останнє калібрування газоаналізатора, який використовувався для проведення огляду відбулося 02.11.2020 року, тобто з порушенням шестимісячного інтервалу, який передбачено інструкцією з експлуатації приладу, а тому результати огляду не можуть братися до уваги. Стверджує, що працівники поліції не направляли його для проходження огляду до медичного закладу, а в самому направленні зазначено лише, що він пройшов огляд на місці зупинки. Вказує, що долучене до матеріалів справи свідоцтво про повірку газоаналізатора видано 11 жовтня 2021 року, тобто після складання протоколу. Крім того, направлення складено раніше, ніж роздрукований результат тесту. Звертає увагу, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 відсутній її підпис та в поясненнях обох свідків вказано інший технічний засіб, ніж той що використовувався.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 562/2674/21 Суддя в суді І інстанції Саган Л.В.

Провадження № 33/4815/442/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 07 вересня 2021 року в 00 год. 15 хв. в с. Стара Мощаниця по вул. Грабівка, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ЛУАЗ 969м", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest № 6810", результат огляду становить 0,87 проміле, що підтверджується тестом № 3349 від 07.09.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , направленням водія на огляд до медичного закладу та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 438692 від 07 вересня 2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, тестом газоаналізатора "Drager Alcotest № 6810" № 3349 від 07.09.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Разом з цим, у матеріалах справи наявний сетифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 10.07.2007 року №UA-MI/1-96-2007 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №7А/308 від 11.10.2021 року, з яких вбачається, що міжповірочний інтервал газоаналізатора "Drager Alcotest № 6810" становить 1 рік, що спростовує твердження апелянта, що калібрування пристрою відбувається кожні 06 місяців.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції дійсно змінював один газоаналізатор на інший, проте перед використанням як першого так і другого приладу поліцейський надавав ОСОБА_1 герметично упакований мундштук, а тому підстав для висновку, що освідчення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням законодавчо встановленого порядку не вбачається.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не направляли його для проходження огляду до медичного закладу не спростовують факт вчинення ним правопорушення, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом у такому стані.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 22 липня 2022 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.