Справа № 946/169/22 Провадження № 3/946/278/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 07.01.2022 року о 22 годині 47 хвилин в м.Ізмаїлі Одеської області по вул. Некрасова біля буд. №8 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat 127», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатору «Аlcotest 0425», шо підтверджується тестом №7510 від 08.01.2022 року, результат тесту 1.69 ‰, чим водій порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 09.02.2022 року надав суду заперечення, в яких вказав, що із пред`явленими звинуваченнями та складеним протоколом у справі про адміністративне правопорушення не погоджується, вважає його безпідставним, а справу про адміністративне правопорушення такою, що підлягає закриттю, з огляду на наступне. У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення №077949, складеного 08.01.2022 о 00 год. 10 хв., він, ОСОБА_1 , 07.01.2022 року о 22 год. 47 хв. у м. Ізмаїл керував транспортним засобом «Fiat 127», державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі вказано, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 0425», що підтверджується чеком № 7510 від 08.01.2022 року, результат огляду становить 1.69 ‰ проміле. У відповідності до наведеного протоколу вказано на порушення водієм вимог п. 2.9 (а) ПДР, за якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За наслідком складання відповідного протоколу у ОСОБА_1 вилучено водійське посвідчення серії НОМЕР_3 . Згідно протоколу № 077949 також зазначено, що свідки події відсутні, а до протоколу додаються три відеозаписи з архіву. Пункт 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок № 1103) визначає, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Однак, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за відсутності свідків, що в даному випадку є грубим прошенням вимог Порядку №1103. Відсутність свідків події обумовлена, окрім іншого, тим, що водій під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення стікав кров`ю від зазнаних травм, що не дозволило працівникам Національної поліції знайти будь-кого, хто б погодився підтвердити факт дотримання ними встановленої законодавством процедури в свою чергу, про цю обставину. Крім того, чек № 7510 вiд 08.01.2022 року, за яким результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 1.69 ‰ проміле, виготовлено о 00 год. 12 хв, про що вказано на самому чеку, з чого слідує, що відповідний чек надруковано вже після того, як було складено протокол про адміністративне правопорушення № 077949, який був складений 08.01.2022 року о 00 год. 10 хв. З цього слідує, що про наявність правопорушення працівники Національної поліції дізналися вже після того, як склали (або розпочали складати) спірний протокол. Отже, на момент складення цього протоколу 08.01.2022 року о 00 год. 10 хв. відповідного чеку не існувало, що свідчить про неможливість посилання на нього у протоколі, а отже у цій справі про адміністративне правопорушення. Отже, відповідні докази у вигляді чеку роздруківки тесту газоаналізатора «Alcotest № 0425», а також акту огляду, складеного з урахуванням цього чеку, були створені пізніше, ніж сам протокол у справі про адміністративне правопорушення, який нині розглядається судом. Викладене свідчить про те, що ці докази є неналежними в силу наведених нами обставин. Крім цього, в графі протоколу про адміністративне правопорушення № 077949 «до протоколу додаються:» не зазначено, як додаток до нього, чек роздруківку тесту з газоаналізатора «Alcotest № 0425», а також акт огляду, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 256 КУпАП, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція № 1395) та п. 5 Порядку № 1103, п. 10 розділу II Інструкції № 1395, а отже наявні в матеріалах провадження у справі про адміністративне правопорушення №941/1216/21 чек роздруківка з газоаналізатора «Alcotest № 0425» та акт огляду не є належними та допустимими доказами у цій справі. Крім того, відповідного сертифікату, за яким вимірювальний прилад («Alcotest № 0425») на момент проведення огляду був справним, також не долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Тим більше, виходячи із наданого чеку, прилад зазнавав технічного обслуговування більше ніж за 6 місяців до моменту події (22.06.2021 року), про що також зазначено у самому чеку. При цьому, будь-яких відомостей щодо встановленої інструкцією до цього приладу періодичності його обслуговування матеріали справи також не містять. У протоколі № 077949 також міститься позначка про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення. При цьому, матеріали у справі про адміністративне правопорушення містять пояснення ОСОБА_1 від 07.01.2022 року. Пояснення було відібрано працівником органу Національної поліції, адже у них значиться, що писались вони «зі слів» водія. Вказана навіть посада особи, яка їх відібрала, та її ПІБ. При цьому, у графі «опитав» жодна особа не проставила свій підпис. На відповідних поясненнях міститься лише підпис ОСОБА_1 та власноруч написана ним вказівка на те, що з його слів пояснення написано вірно. Разом із тим, пояснення ОСОБА_1 наявні у матеріалах справи, стосуються виключно обставин ДТП і не містять жодних відомостей про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Викладена обставина робить відповідні пояснення неналежним доказом в силу того, що вони не стосуються обставин справи та інкримінованого водію правопорушення. Також, усі документи, починаючи від протоколу про адміністративне правопорушення № 077949 та закінчуючи поясненнями водія, забруднені плямами крові водія, яка не зупинялася у нього увесь час з моменту ДТП. За змістом п. 12 розділу III Інструкції № 1376 у разі якщо затриманий потребує медичної допомоги, посадова особа органу поліції викликає швидку медичну допомогу. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються час надання медичної допомоги, номер бригади швидкої медичної допомоги, прізвище та ініціали лікаря, до якого закладу охорони здоров`я направлено затриманого. Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 зазначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Пункт 12 Порядку № 1103 визначає, що у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції. Пункт 3 розділу Інструкц№1452/передбачає, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу фельдшером охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Отже, лише у закладі охорони здоров`я могло бути проведено медичний огляд ОСОБА_1 на предмет наявності у його крові алкоголю. Проведення такого огляду на місці події, за умови значних травм у водiя, є незаконним. В даному випадку не мало місця надання медичної допомоги з боку працівників Національної поліції, а так само не вчинялось будь-якого поліцейського піклування, як і не виклик працівників швидкої медичної допомоги. Натомість, за достатніх підстав вважати, що водій не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, фактично стікає кров`ю, працівники Національної поліції змушували його підписувати протокол про адміністративне правопорушення, а також пояснення, які він навіть не був здатен прочитати. На думку ОСОБА_1 є неприпустимою ситуацією, за якої, усвідомлюючи неможливість покинути місце події до кінця оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, особа, яка потребує медичної допомоги, вимушена виконувати будь-які вказівки працівників Національної поліції виключно для того, щоб їй швидше надали можливість покинути місце пригоди для звернення до лікувального закладу. Ця обставина грубо суперечить самому завданню КУпАП, а отже і провадженню у справі про адміністративне правопорушення. Розцінюємо такі дії працівників Національної поліції у якості примусу по відношенню до ОСОБА_1 , який підписуючи спірний протокол та проходячи огляд на стан сп`яніння із явно несправним приладом та вже після складання такого протоколу не міг усвідомлювати повною мірою значення своїх дій та керувати ними, перебуваючи у шоці, потребуючи негайної допомоги лікарів. Як чітко зауважує у вказаному судовому рішенні Верховний Суд, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Враховуючи вищевикладене, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за матеріалами, складеними відносно ОСОБА_1 , за відсутності події і складу правопорушення.

Дослідивши наявні докази у сукупності, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад адміністративного правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення слід встановити, які саме з перелічених у частині 1 статті 130 КУпАП України дій були вчиненні.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції (Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735). За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 розділу I Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу I Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077949 від 08.01.2022 року вказано, що 07.01.2022 року о 22 годині 47 хвилин в м.Ізмаїлі Одеської області по вул. Некрасова біля буд. №8 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat 127», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатору «Аlcotest 0425», шо підтверджується тестом №7510 від 08.01.2022 року, результат тесту 1.69 ‰, чим водій порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як було встановлено постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2022 року, 07.01.2022 року о 22 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Fiat 127», н.з. НОМЕР_1 , по вул.Некрасова біля буд. №8 в м.Ізмаїлі Одеської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору та дерево. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1, 2.3. «в», 13.1. ПДР.

Крім того, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 був травмований.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що у даному випадку працівники поліції не були зобов`язані проводити огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також з`ясовувати його згоду на медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, а повинні були доставити у заклад або супроводжувати для забезпечення подальших дій щодо обов`язкового встановлення стану сп`яніння.

Крім того, такий медичний огляд у закладі охорони здоров`я повинен бути проведений з дотриманням вимог розділу IIІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції.

Відповідно до п. 16 розділу IIІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Серед іншого, матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції до медичного закладу, що в свою чергу, підтверджує доводи ОСОБА_1 про відсутність з боку співробітників поліції дій щодо його направлення на огляд до закладу охорони здоров`я.

Будь-які інші докази, на підставі яких у суду була б можливість встановити дійсні обставини справи, матеріали справи не містять.

Таким чином, у суду є підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог розділу ІІІ Інструкції, в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів не проводився, поважних причин цьому та об`єктивні перешкоди не вбачаються, а отже, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції, а тому, вважається недійсним.

Крім того, згідно з чеком № 7510 вiд 08.01.2022 року, за яким результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 1.69 ‰ проміле, виготовлено о 00 год. 12 хв, про що вказано у самому чеку, з чого слідує, що відповідний чек надруковано вже після того, як було складено протокол про адміністративне правопорушення № 077949, який був складений 08.01.2022 року о 00 год. 10 хв.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Викладені обставини, досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що в даному випадку не доведено додержання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко