Провадження № 3/185/154/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2022 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Самоткан Н. Г., розглянувши матеріал, що надійшов із Відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором Дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона 127» Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд» (ДП ПМК 127 ТДВ «ТРЕСТ «Дніпроводбуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
3.20. Роботодавцем не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці.
5.14. Виплата заробітної плати не проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
5.15. Розмір заробітної плати за першу половину місяця становить не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Згідно з розрахунково-платіжними відомостями, наприклад за січень, лютий, червень 2020 року нарахування заробітної плати 8 працівникам відбувалося один раз на місяць. Тобто аванс не нараховувався та не виплачувався.
Зазначені факти свідчать про порушення вимог частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата», а також частини другої статті 30 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено: «Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку».
5.23. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
В ході проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді водія з 01 серпня 2017 року, згідно з наказом № 29-К віл 01 серпня 2017 року, звільнений з посади водія 07 червня 2021 року. При цьому суми, належні при звільненні зазначеному громадянину станом на 17 листопада 2021 року не виплачені.
Зазначені факти свідчать про порушення вимог частини першої статті 116 КЗпП України, якою передбачено: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення…».
5.27. При звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. В ході проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді водія з 01 серпня 2017 року згідно з наказом № 29-К від 01 серпня 2017 року, звільнений з посади водія 07 червня 2021 року. Згідно з інформацією в особовій картці П-2 протягом періоду роботи у відпустках перебував тричі, тобто в повному обсязі відпустки були відгуляні за 2018, 2019, 2020 роки. На день звільнення у ОСОБА_2 було 20 календарних дні невикористаної відпустки. При цьому при звільнені йому не було нараховано компенсації за 20 календарних дні невикористаної відпустки.
Зазначені факти свідчать про порушення вимог частини першої статті 83 КЗпП України, якою передбачено: «У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за вся невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину інваліда з дитинства підгрупи А І групи».
ОСОБА_1 як директор Дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона 127» Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд» (ДП ПМК 127 ТДВ «ТРЕСТ «Дніпроводбуд», здійснює поточне керівництво дочірним підприємством, та несе відповідальність за порушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, в межах визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України. Допущене порушення законодавства про працю, виявлене в ході проведення перевірки, є адміністративним правопорушенням.
ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину визнав.
Встановлені факти свідчать про порушення ОСОБА_1 вищезазначених вимог, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.
Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому приходжу до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 41, 283, 284 КУпАП, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ятсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н.Г. Самоткан