Провадження номер 3/741/18/22
Єдиний унікальний номер 741/1189/21
ПОСТАНОВА

іменем України

20 липня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Олійник Ю.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Харченка С.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 № 472762), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює електромеханіком у ПрАТ «ОТІС»,

УСТАНОВИВ:

18 вересня 2021 року о 18 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 у м. Носівка по вул. Суворова, 1 Д керував автомобілем «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 54 від 18.09.2021 складеного в Носівській міській лікарні і проведеного за допомогою «Алкофора 205», алкогольне сп`яніння клінічно (категорично відмовився від проходження обстеження).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 18 вересня 2021 року керував автомобілем «Renault Logan», зупинився сам, оскільки невідомо від чого у нього погіршився стан здоров`я. З якою метою він був доставлений працівниками поліції в лікарню та що він там робив пригадати не може. Того дня алкогольних напоїв чи наркотичних засобів не вживав.

Захисник Харченко С.В. у судовому засіданні на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окремо зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Матеріали справи не містять пояснення свідків та/або відео, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Відповідно до п. 3.3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками поліції та доступ до відеозаписів з них, поліцейський чоловічої статі із автопатруля, передбачено, що запис на нагрудну камеру поліцейського здійснюється з моменту зупинки безперервно до закінчення спілкування. Однак відео не містить факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , що не розкриває суті правопорушення ОСОБА_1 необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зміст протоколу не відповідає вимогам, що передбачені ст. 256 КУпАП. Обвинувачення, зазначене в протоколі є незрозумілим та не відповідає ст. 130 КУпАП, адже воно складається, по-перше з декількох частин: 1) керував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком; 2) категорично відмовився від проведення обстеження. Стає не зрозумілим, в чому саме обвинувачується водій: керування в стані сп`яніння чи в тому, що відмовився від проведення огляду. Відповідні медичні дослідження не проводилися, отже відсутні докази перебування особи в стані сп`яніння. Висновок складений лікарем о 18 год. 30 хв., а правопорушення зафіксоване працівниками поліції о 18 год. 45 хв., тобто після проведення медичного обстеження, що не відповідає фактичним обставинам справи. Працівники поліції також не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки. Також працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015. На момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 результати дослідження були відсутні, оскільки особа відмовилась від проведення огляду. ОСОБА_1 не було ознайомлено з результатами огляду про що свідчить відсутність відповідного запису у доданому до матеріалів справи висновку та відео. Висновок складений відносно ОСОБА_1 так само як і протокол за ст. 130 КУпАП не містить кількість проміле алкоголю в крові. Показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_2 пояснила, що працює медичною сестрою у КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака». 18 вересня 2021 року поліцейськими до лікарні був доставлений ОСОБА_1 , який поводив себе агресивно, мав ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння. Черговий лікар ОСОБА_3 за допомогою спеціальної вимірювальної техніки намагався провести огляд та встановити ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 однак останній категорично відмовився проходити такий огляд. З огляду на це, за сукупністю зовнішніх ознак черговий лікар встановив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння клінічно (категорично відмовився проходити обстеження), а вона занесла вказану інформацію до відповідних медичних документів. ОСОБА_1 фактично лікарем оглянутий не був.

На виклик суду працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_3 не з`явилися.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Харченка С.В., свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Допустима норма вмісту алкоголю в крові водія в Україні становить 0,2 проміле.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 «а»ПДР України встановлено, що водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, дії ОСОБА_1 суд розцінює як небажання пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, які мали бути кваліфіковані як порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а не пункту 2.9 «а»вказаних Правил.

Таким чином, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та/або в закладі охорони здоров`я огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився, рівень алкоголю в крові у встановленому порядку не визначався.

Згідно з копією акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 54, дата заповнення 18 вересня 2021 року 18 год. 30 хв., вбачається, що ОСОБА_1 як категорично заперечує вживання алкоголю так і категорично відмовився проходити обстеження (п.п. 16, 18 акту).

З переглянутого судом відозапису з нагрудних камер працівників поліції також не вбачається, що перебуваючи у приміщенні закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки відмовився проходити такий огляд, чинив непокору працівникам поліції, зухвало себе поводив по відношенню до поліцейських, які перебували при виконанні своїх службових обов`язків, виражався нецензурними словами. Вказував, що вживає алкогольні напої.

В матеріалах справи відсутні докази того, що 18 вересня 2022 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Logan» у стані алкогольного сп`яніння та допустив порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Зазначені вище істотні порушення закону при направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, який є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, ставлять під сумнів правомірність дій працівника поліції та можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 472762 не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вказаному діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Також, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено 18 вересня 2021 року о 18 год.40 хв., за фактом того, що останній керував автомобілем 18 вересня 2021 року о 18 год. 45 хв., натомість висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції препаратів та акт № 54 заповнені взагалі 18 вересня 2021 року 18 год. 30 хв., що не є не логічним з огляду на хронологію події, яка відбувалась.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості особи, які б свідчили про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ураховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, суд робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 252, 266, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА