Справа №449/566/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Гуняк О.Я.

за участю:

секретаря судових засідань: Тивонюк С.Р.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого, за ст.185 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно адміністративного матеріалу, який надійшов на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області, ОСОБА_2 , 17.06.2022 року біля 23 год 45 хв., в м.Перемишляни по вул. Привокзальній, будучи водієм автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. « НОМЕР_1 », на вимогу поліцейського знаходитись на своєму місці, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалась у спробі втекти, розмахував руками, опирався, виражався нецензурною лайкою.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП. адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.9 КУпАП одним із елементів складу адміністративного правопорушення є вина правопорушника у формі умислу чи необережності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, правопорушення вчинене 17.06.2022 року, однак на момент розгляду адміністративної справи 19.10.2022 року, сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст.38 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 Станько І.Я., не заперечувала проти закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган / посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому.

Тому встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите адміністратвине провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити, що вищезазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №106704 від 18.06.2022 р., відеозаписами на компакт диску, Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.06.2022 р. №37, протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №161883 від 17.06.2022 р. та ін. матеріалами справи в їх сукупності.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У відповідності до ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський при виконанні покладених на нього повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського може мати місце при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.

Пленум Верховного суду України у Постанові №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» акцентував увагу судів на тому, що відповідальність за ст.185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків (п.3); злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7).

Із дослідженних в судовому засіданні доказів, зокрема долучених до матеріалів справи відеозаписів на компакт диску, було встановлено, що ОСОБА_2 не заперечував та визнав те, що він їхав з порушенням комендантської години, не мав біля себе паспорта та тікав від працівників поліції.

Таким чином, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №106704 від 18.06.2022 р., складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Як вбачається із санкції ст. 185 КУпАП у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищенаведене, на глибоке переконання суду, в судовому засіданні наведені переконливі та достатні докази, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративногог правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Беручи до уваги вищезазначене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 , наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 185 КУпАП, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_2 , правильна, його вина доведена наданими доказами, однак провадження у справі слід закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі ст. 185 КУпАП та керуючись ст. ст. 23, 33, 38, 284, 287-289 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна