Справа № 346/4979/21
Провадження № 33/4808/24/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Ломничука Юрія Юрійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 02.12.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік із стягненням судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник Ломничук Ю.Ю. просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, внаслідок неналежного дослідження доказів судом першої інстанції, без всебічного та повного розгляду всіх обставин справи. Звертає увагу на те, що ним було подане клопотання про закриття провадження по справі, де наведено позицію сторони захисту та обставини закриття, зокрема: неналежність та недопустимість відеозапису як доказу; відсутність пропозиції працівника поліції водію на проходження огляду в закладах охорони здоров`я, після незгоди останнього з результатами огляду пройденого на місці; не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; відсутність свідоцтво про повірку технічного приладу; невідповідність змісту Протоколу та рапортів поліції обставинам, зафіксованим на нагрудних камер поліцейських; не роз`яснення водію прав та обов`язків. Апелянт звертає також увагу на те, що водієві не було запропоновано працівниками поліції самостійно розпакувати мундштук газоаналізатору. Наголошує на тому, що судом не було проаналізовано більшу частину аргументів сторони захисту, чим, на його думку, порушено норми матеріального права. Свої висновку апелянт обґрунтовує посиланням на практику апеляційного суду.

Постановою суду встановлено, що 08.10.2021 року о 05-01 год. на автодорозі Н-10 (160 км) в м. Коломия Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «МТ 110-2», номерний знак « НОМЕР_1 », у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820" результат тесту - 1,05 промілле (тест № 4035), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду не з`явився ОСОБА_1 , якого було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду.

Клопотань про відкладення розгляду на інший час від ОСОБА_1 не надходило.

В судове засідання з`явився захисник Ломничук Ю.Ю., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, який повідомив, що ОСОБА_1 відомо про час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Згідно норм діючого законодавства кожний учасник судового процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, вважаю за можливе розглянути справи у його відсутність, що повністю узгоджується з приписами ст. 268 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник Ломничук Ю.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, провадження закрити. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що в задоволенні апеляційної скарги захисника належить відмовити, постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №204164 від 08.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у порушенні п. 2.9 «а2 ПДР України, оскільки він 08.10.2021 року о 05-01 год. на автодорозі Н-10 (160 км) в м. Коломия Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «МТ 110-2», номерний знак « НОМЕР_1 », у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту - 1,05% проміле (тест № 4035), за що був притягнений до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 1).

Вказане обвинувачення вважаю повністю доведеним зібраними у справі доказами, оцінку яким, повно та всебічно надано судом першої інстанції, та прийнято обґрунтоване судове рішення, з викладенням відповідних мотивів ( а.п. 38-40).

Згідно приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

З метою перевірки доводів захисника Ломничука Ю.Ю., в межах апеляційний вимог досліджено зміст відеозапису з нагрудних камер поліцейських, долученого до матеріалів провадження, й містяться на 6-х відеофайлах (а.п. 8).

Так, з огляду відеозапису №3 чути як особа чоловічої статі на запитання працівника поліції: « ОСОБА_2 , звідки ви їдете?», відповідає: «З Коломиї» (00:00:32). На наступне запитання працівника поліції: «В Коломиї Ви що робили?», відповідає: «Був у знайомого». Під час звернення, поліцейський просить надати реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Чути як особа розповідає поліцейському про те, що він працював на пекарні, потім відвозив свого знайомого до дому, й зараз сам вже повертається додому (00:01:52). На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, особа просить назвати причину його зупинки. Працівник поліції повідомляє: «Не працюють габарити». Особа стверджує, що все працює. На місці особа перевіряє освітлення, й працівник поліції повідомляє, що не працює стоп сигнал (00:03:19). На запитання працівника поліції чи вживав алкогольні напої, особа повідомляє: «До 12-тої години вживав пиво, а саме сьогодні - ні. Відпрацював на пекарні та їде вже додому. Нічого не порушує». На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, особа просить повідомити причину, на що працівник поліції повідомляє, що виявлено ознаки алкогольного сп`яніння поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Чути як особа наголошує: «Поведінка в мене нормальна, Ви зупинили мене без причини» (00:05:08). На пропозицію поліцейського пройти огляд, особа відповідає: «Можу пройти, без різниці» (00:05:15). Далі відбувається процедура запрошення свідків. Через деякий час вбачається, що ОСОБА_1 намагається залишити місце зупинки, наголошуючи на тому, що він не керував транспортним засобом, стояв на місці, та просить працівників поліції надати відеозапис з реєстратору (00:08:47).

На відеозаписі №2 зафіксовано подію між працівниками поліції та особою чоловічої статті, що відбувається на проїжджий частині у присутності свідків. Поліцейські пропонують вказаній особі пройти огляд стан алкогольного сп`яніння, як особі, що керувала транспортним засобом марки «МТ 110-2». Вказана особа, наголошує на тому, що він не був за кермом транспортного засобу, а перебував поруч, й звертається до поліцейських та свідків з проханням надати докази щодо безпосереднього керування ним транспортним засобом, й стверджує, що він йшов попри дороги. Поліцейський інформує вказану особу про обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння як водія, що керував транспортним засобом. Особа в категоричній формі заперечує факт керування. На запитання працівника поліції: «Звідки попри дороги з`явився транспортний засіб «МТ 110-2», особа відповідає: «Стоїть собі та стоїть», на наступне запитання поліцейського: «На кого зареєстрований транспортний засіб», особа відповідає: «Яка різниця». Особі неодноразово пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписі видно як працівник поліції розпаковує герметично запакований мундштук приладу «Драгер» й роз`яснює особі порядок огляд. Оголошуються результати огляду - 1,05% проміле. Особа продовжує стверджувати, що він не є водієм й не керував транспортним засобом. Поліцейський повідомляє про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснює особі права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України (00:04:49 файл №2).

На відеофайлах №4-6 зафіксовано процедуру складання протоколу.

Обставини, що містяться на вказаних відеозаписах, повністю узгоджуються зі змістом інших доказів по справі, зокрема відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 204164 від 08.10.2021 року (а.п. 1); даними приладу «Alcotest» з результатом 1,05 проміле (а.с. 3); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.п. 4); поясненнями двох свідків (а.п. 5); відомостями, що містяться у рапорті поліцейського (а.п. 6).

Зміст протоколу відповідає вимогам закону, зокрема у ньому зазначена суть адміністративного правопорушення, з посиланням на норму п. 2.9 а ПДР України, яку порушив водій, зазначена і норма ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вказане діяння, тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідність змісту протоколу та рапортів працівників поліції обставинам, зафіксованим на нагрудних камер поліцейських, не є слушними.

Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Дослідженими відеозаписами повністю спростовуються доводи сторони захисту про те, що жодними доказами не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та відсутні відомості щодо роз`яснення останньому прав та обов`язків.

Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція).

Згідно приписів вказаної Інструкції, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

В той же час, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодної незгоди з результатом огляду не заявляв, а фактично оспорював виключно факт керування ним транспортним засобом.

В графі протоколу ОСОБА_1 власноручно виклав пояснення наступного змісту: «Хочу заявити, що патрулі під`їхали до мене на обочині, коли я перебував пішки» (а.п. 1, відеофайли №4, 5).

Враховуючи те, що матеріали провадження не містять жодних доказів незгоди ОСОБА_1 саме з результатом огляду у 1,05% (проміле), то у працівників поліції не було законних підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, як про це наголошує сторона захисту в апеляційній скарзі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції самостійно було розпаковано мундштук газоаналізатору, не є підставою для визнання огляду недійсним, за умови, що водій не висловив жодних заперечень з результатом огляду, а на відеозаписі чітко вбачається як мундштук був герметично запакований.

Також не є підставою для визнання недійсними результатів проведення огляду з підстав відсутності свідоцтва про повірку технічного приладу, оскільки вказані документи, згідно діючого законодавства надаються на прохання водія (п. 5 Розділу II Інструкції; «Поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки»).

Вбачається, що огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , й доказів на підтвердження того, що він вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься, й не засвідчено такого прохання й відеозаписом.

Водночас, вважаю за необхідне наголосити, що законом не передбачено обов`язкового долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, й відсутність цих документів в матеріалах провадження не доводить позицію сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Самостійне збирання доказів судом, є порушенням принципу диспозитивності. У разі необхідності щодо отримання будь-якого документи, учасники провадження не позбавлені можливості звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 власноручно надавши пояснення з одночасною відмовою від підпису протоколу (а.п. 1), не зробив жодних зауважень та заперечень щодо дій співробітників поліції.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було проаналізовано більшу частину аргументів сторони захисту, зокрема ігнорування клопотання про закриття провадження по справі, не впливають на законність судового рішення, оскільки суд першої інстанції, прийнявши судове рішення про винуватість особи з наведенням відповідних мотивів, фактично відмовив у задоволенні такого клопотання.

Посилання апелянта на неналежність та недопустимість відеозапису як доказу, у зв`язку із переривання запису, не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкриміновано йому адміністративного правопорушення, оскільки згідно зі ст. 31 Закону «Про національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, тому наданий Департаментом патрульної поліції відеозапис, є доказом у справі, що відповідно до приписів ст. 251 КУпАП оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й жодний доказ немає наперед встановленої сили.

Недопустимими визнаються докази, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписи стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, їх встановлення, оформлення письмових доказів та протоколу про адміністративне правопорушення, й достовірність обставин, що зафіксовані відеозаписом, підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, а тому зміст відеозаписів не викликають сумнівів.

Посилання апелянта на практику апеляційного суду по іншій справі, як на підставу скасування судового рішення суду першої інстанції, не є слушним, оскільки судове рішення апеляційного суду неможливо визнати практикою або правовою позицією Верховного суду у вказаній категорії справ.

З огляду на викладене, а саме на сукупність досліджених та оцінених доказів, підстав для закриття справи, як про це наголошує захисник, не встановлено, оскільки викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції встановив з наведенням відповідних мотивів.

Отже, обґрунтування вимог апеляційної скарги порушенням судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неналежному дослідженні доказів, без всебічного та повного розгляду всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин події.

Таким чином доходжу висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає, а тому постанову суду належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ломничука Юрія Юрійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.12.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло