ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1410/22Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В.
Провадження № 33/817/624/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду за участю захисника особи, що притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 адвоката Рекуша О. Р. апеляційну скаргу на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської обл. від 31 жовтня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення, з врахуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись з оскаржуваною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Рекуш О. Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити.

Вважає, що дана постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає до скасування.

Апелянт переконаний, що висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_1 неодноразово вдавав (імітував) видих повітря з ротової порожнини в мундштук пристрою, є помилковим, оскільки ОСОБА_1 декілька раз продував у прилад «Алкофор», однак прилад не фіксував результату або фіксував результат, що дорівнював нулю.

Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 07 серпня 2022 не містить чітких тверджень, з чиєї сторони допущено порушення виконання інструкції до апарату «Алкофор 505» (працівниками поліції, медичними працівниками чи ОСОБА_1 )

Одним із доводів апеляційної скарги слугує те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що 07 серпня 2022 р. в 12 год. 40 хв. в смт. Микулинці по вул. Грушевського ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 д. н. з. НОМЕР_1 .

В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначав, що він не керував транспортним засобом. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав в місцевому суді.

Вважає, що місцевий суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і особи, щодо якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що з пояснень свідка ОСОБА_2 та особи, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , вбачається, що за кермом автомобіля ВАЗ 2121 д. н. з. НОМЕР_1 07 серпня 2022 р. близько 12 год. 40 хв. перебував ОСОБА_2 .

З приводу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначає, що в матеріалах справи міститься заява потерпілої ОСОБА_4 , яка адресована місцевому суду, в якій вона вказала, що будь-яких претензій матеріального характеру до водія автомобіля НОМЕР_2 , д. н. з. НОМЕР_1 через події, які мали місце 07 серпня 2022 р., не має, просить суд закрити адміністративне провадження за цим фактом.

Водночас зазначені особи вказували, що внаслідок перекидання згаданого автомобіля на лівий бік автомобіль зконтактував з огорожею металевою сіткою домогосподарства ОСОБА_4 .

Проте, після того, як автомобіль відвернули на колеса, металева сітка та дерево, які знаходились на території домогосподарства ОСОБА_4 , стали на попереднє місце і відповідно ніякого пошкодження майна вищевказаної громадянки не сталось та матеріальні збитки їй не заподіяні, що підтверджується заявою ОСОБА_4 до місцевого суду.

За викладених вище обставин вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника Рекуша О. Р., який просив розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, ознайомившись з матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, прихожу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 07.08.2022 о 12 год. 40 хв. в смт. Микулинці по вул. Грушевського, 63 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д. н. з. НОМЕР_1 , був неуважним, щоб стежити за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху де допустив з`їзд у кювет автомобілем, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, пошкодив огорожу громадянки ОСОБА_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Також ОСОБА_1 07.08.2022 о 12 год 40 хв. в смт. Микулинці по вул. Грушевського керував автомобілем марки ВАЗ 2121, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, хитка хода. Водій на місці зупинки продувати алкотестер "Drager 6810" відмовився, виявив бажання проходити огляд в Теребовлянській лікарні, де відмовився правильно використовувати прилад для визначення ступеню алкогольного сп`яніння Алкофор 505. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з електронного рапорту ЄО №3446 від 07.08.2022, о 12 год. 48 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: вул. М. Грушевського, 66 смт. Микулинці Теребовлянського району біля цвинтара водій авто (марки не зазначено), д. н. з. НОМЕР_1 не впорався з керуванням, внаслідок чого злетів у кювет, є потерпілий у військовій формі.

На місці події було встановлено, що водій автомобіля ВАЗ 2121, д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , здійснив з`їзд у кювет. На останнього було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП.

В ході спілкування з ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки, від чого останній відмовився, а також відмовився проїхати у найближчий медичний заклад, на що ОСОБА_1 погодився, проте в медичному закладі останній в порушення інструкції неправильно використовував апарат Алкофор 505. Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Транспортний засіб, яким керував вищевказаний громадянин, поміщено на арештмайданчик ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Суддя враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Вищезазначені обставини підтверджуються і долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи наявність інформації про те, що водій автомобіля ВАЗ 2121, д. н. з. НОМЕР_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та порушував Правила дорожнього руху України, вважаю, що працівники поліції, зреагувавши на дану інформацію, діяли правомірно.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на переконання судді апеляційного суду, є надуманими.

З проглянутих в порядку підготовки до апеляційного розгляду фрагментів відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який містяться на CD-диску, долученому до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом, при цьому ОСОБА_1 на протязі всього часу будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не повідомляв, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.

Крім цього, в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , яка, була допитана місцевим судом, і з показань якої вбачається, що водієм транспортного засобу ВАЗ 2121, д. н. з. НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_1 , оскільки остання біля автомобіля бачила лише одного чоловіка в камуфляжній формі, якому допомагала покинути автомобіль через заднє сидіння, так як дверцята автомобіля були заблоковані внаслідок його перекидання. Підстав не довіряти цим показанням немає.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , спростовуються вищенаведеними матеріалами, яким місцевий суд надав належну оцінку.

В судовому засіданні місцевого суду були належним чином досліджені наявні в матеріалах справи докази, яким суд надав вірної оцінки, у зв`язку з чим місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Стосовно доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вони є безпідставними з огляду на наступне.

Порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода, тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції та протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465521 від 07.08.2022.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Зокрема, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився та під час проходження огляду у виді продуття в газоаналізатор «Алкофор 505» для визначення стану алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 неодноразово вдавав (імітував) видих повітря з ротової порожнини в пристрій, хоча до проходження огляду водієві було доступно роз`яснено, яким чином повинен бути здійснений видих повітря в алкотестер, що було розцінено працівниками поліції як небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з чим погоджується суддя апеляційного суду. Таким чином, останній порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок чого поліцейськими відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465521 від 07.08.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, алкотестер є нескладним технічним приладом, застосування якого не потребує спеціальних знань чи спеціальних навичок. З урахуванням віку, рівня освіти, життєвого досвіду ОСОБА_1 цілком розумів призначення алкотестера та спосіб його застосування, а тому останній з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння імітував продування газоаналізатора.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_5 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті рішення зазначено, що згідно ст. 63 Конституції України останній від пояснень відмовився.

Відомості протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, який був долучений до матеріалів справи та з якого вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи в медичному закладі, належним чином не продув газоаналізатор «Алкофор 505», внаслідок чого не було можливості визначити проміле алкоголю в крові водія.

Доводи апелянта, що місцевим судом не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_3 , який в суді першої інстанції ствердив, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а безпосередньо він ОСОБА_3 , не беруться до уваги, оскільки вищевказаний свідок був допитаний місцевим судом і його поясненням була надана правильна оцінка, а тому апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду, про те, що відповідна версія є надуманою та суперечить встановленим фактичним обставинам справи.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки воно відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно з п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції.

Також суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи міститься заява потерпілої ОСОБА_4 про відсутність претензій матеріального характеру до водія, що, на думку сторони захисту, свідчить про відсутність складу даного правопорушення у діях ОСОБА_1 , оскільки, як правильно зазначив місцевий суд, в матеріалах справи містяться письмові пояснення останньої про нанесення їй матеріальних збитків у сумі 1500 грн. Пошкодження огорожі її домогосподарства також вбачається із відеозаписів нагрудних камер працівників поліції та схемі ДТП, яка підписана без зауважень ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відсутність у потерпілої матеріальних претензій до водія жодним чином не виключає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Відтак доводи апеляційної скарги захисника про незаконність постанови є необґрунтованими, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним ДТП підтверджені належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених в тому числі ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, останній зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 33 35 КУпАП, враховані вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О. Р. - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О. Р. залишити без задоволення, а постанову судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба