ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/798/22Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 33/817/365/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 17 червня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись з оскаржуваною постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову місцевого суду незаконною, ухваленою із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що працівниками поліції не зібрано та не представлено суду жодного належного та допустимого доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що справа розглянута у його відсутності, що не дало йому можливості скористатись правовою допомогою захисника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу з наведених у ній підстав задовольнити, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови 04 травня 2022 року о 06 год. 39 хв. в м. Почаїв по вул. Шевченка Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора 6820 в присутності двох свідків та в найближчому медичному закладі водій відмовився. Водія від керування відсторонено, автомобіль поміщено на арештмайданчик. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з рапорту помічника чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Ярмуся К. В, 04.05.2022 о 6 год. 38 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , 1999 р. н., жителя с. Лосятин, про те, що біля «Піци Роми», що в м. Почаїв по вул. Лосятинська, водій на автомобілі Фольксваген білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В автомобілі розбите пасажирське вікно. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 та перевірці документів було встановлено, що у водія на авто відсутній страховий поліс на транспортний засіб, у зв`язку з чим була складена постанова БАВ526307 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився. Авто поміщено на спецмайданчик.

Дані обставини також підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім цього, в матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_2 від 04 травня 2022 р., з якої вбачається, що він просить зафіксувати факт керування автомобілем марки Фольксваген, д. н. з. НОМЕР_1 , водій якого їздить даним автомобілем по м. Почаїв з розбитим склом, руки в крові, із затуманеними очима, з різким запахом алкоголю з порожнини рота, червоним обличчям.

Також щодо ОСОБА_1 працівниками поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №526307, згідно якої 04.05.2022 в м. Почаїв по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген, д. н. з. НОМЕР_1 , не був пристебнутий ремнем пасивної безпеки, а також у водія був відсутній поліс страхування, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вищенаведена постанова у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною.

Враховуючи наявність інформації про те, що водій автомобіля Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та порушував Правила дорожнього руху України, вважаю, що працівники поліції, зреагувавши на дану інформацію, діяли правомірно.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Зокрема, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок чого поліцейськими відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №180050 від 04.05.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена відеозаписами із нагрудних камер поліцейських та письмовими поясненнями свідків, долученими до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доводи апелянта про те, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що 04 травня 2022 р. автомобілем Фольксваген, д. н. з. НОМЕР_2 керував саме він, є надуманими та такими, що надані з метою уникнення від адміністративної відповідальності. З відеозапису чітко вбачається, що порушник протягом усього часу від моменту виявлення будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не давав, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, так із матеріалами справи.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 був позбавлений судом першої інстанції права на доступ до суду, так як розгляд справи відбувся без його участі, що призвело до порушення його права на захист, - не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки відповідно до ст. 286 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, крім цього ОСОБА_1 скористався правом апеляційного оскарження та не був позбавлений можливості реалізувати надані йому права.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі, ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови місцевого суду не приймаються до уваги, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від пропозиції працівника поліції на проходження ним медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Всі інші доводи скаржника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2022 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба