Справа № 444/1055/22
Провадження № 3/444/582/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Козакевича Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААБ № 172612 від 05 червня 2022 року ОСОБА_1 05 червня 2022 року о 01 год. 00 хв. в селі Стара Скварява, вулиця Шевченка, 3, керував транспортним засобом марки «Ford», модель «Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotester Drager» чи в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання 08.08.2022 року не з`явився.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Крім того враховую, що в минулому судовому засіданні ОСОБА_1 із пред`явленим звинуваченням та викладеним у протоколі не погодився та пояснив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він є власником автомобіля марки «Ford», модель «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак фактичним власником такого є його рідний брат, ОСОБА_2 , який і фактично користується транспортним засобом.

Водночас він не здійснює керування транспортними засобами фактично більше одного року, оскільки 12 березня 2021 року постановою Жовківського районного суду Львівської області його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Він не поновлював ще право керування транспортними засобами, а тому такими не керує.

Ствердив, що йому не відомо про те, щоб хтось інший крім ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Ford», модель «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водночас він, ОСОБА_1 , у такому їздив останній раз до 05.06.2022 року, а саме 04.06.2022 року разом із братом як пасажир.

10 червня 2022 року додому, де вони з братом проживають, надійшла постанова за те, що він ніби-то керуючи транспортним засобом, не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Вже 10.06.2022 року брат, ОСОБА_2 , йому розповідав, що 05.06.2022 року у вечірній час їздив по селах Мокротин, Стара Скварява, Львівського району Львівської області та дійсно транспортний засіб намагалися зупинити працівники поліції, однак, зважаючи на те, що був комендантський час, боячись можливого вручення повістки для мобілізації, оскільки він чув раніше, що за порушення комендантського часу, будуть застосовуватися саме такі наслідки, зупинив транспортний засіб та залишив такий, не будучи затриманим працівниками поліції.

Фактично він втік від працівників поліції, оскільки такі його не зловили, особу не встановлювали. При цьому брат стверджував, що покажчик повороту вмикав, коли здійснюв повороти. Яким чином та на підставі чого працівники поліції прийшли до переконання, що саме він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та відповідно перед поворотом не надав сигналу світлового показника повороту відповідного напрямку йому невідомо. Крім того, від брата дізнався, що в транспортному засобі залишилися саме його, ОСОБА_2 , документи, а тому не розумів, чому працівники поліції склали відносно нього оскаржувану постанову та на підставі чого. Так як він не керував транспортним засобом ні 04 червня 2022 року, ні 05 червня 2022 року, всупереч викладеному у протоколі, не був зупинений працівниками поліції, не був затриманий, відповідно працівники поліції не ставили і не могли ставити до нього вимог про проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно він і не міг відмовлятися від цього. Як наслідок, він не міг порушувати жодних Правил дорожнього руху. В подальшому мав намір поновити дію свого посвідчення водія та за вказівкою із поліції, звернувся 13.06.2022 року у Жовківський районний суд Львівської області для того щоб отримати постанову, якою його ще у 2021 році було позбавлено права керування транспортними засобами. Саме працівник суду його повідомила, що відносно нього є справа в суді за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча наголошує, що взагалі не керував транспортним засобом ні 04.06.2022 року, ні 05.06.2022 року, відповідно і не міг порушувати жодних Правил дорожнього руху. Враховуючи наведене вище, просить справу про адміністративне правопорушення про його, ОСОБА_1 , притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд враховує, що в судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 , адвокат Козакевич Ростислав Васильович, який подав на адресу суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивує тим, що матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу 05.06.2022 року.

Крім того наголошує, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи, які б підтверджували те, що працівниками поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, відповідно відсутні і докази, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наголошує, що наданий суду відеозапис не є безперервним, а носить фрагментний характер, що вказує на неможливість встановлення всіх об`єктивних обставин у справі та ставить його під сумнів для визнання належним та допустимим доказом у справі.

Під час проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння поліцейський повинен застосовувати технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали справи не містять відеозапису проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та працівниками поліції не залучалися свідки.

Вважає, що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відсутні докази, які б взагалі підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які були надані в минулому судовому засіданні, його захисника, вивчивши клопотання адвоката, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування всіх обставин справи судом було здійснено виклик працівників поліції, які складали матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Також судом було задоволено клопотання адвоката Козакевича Р. В. про виклик в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , який був приведений до присяги, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, показав, що дійсно згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його рідний брат, ОСОБА_1 , є власником автомобіля марки, однак фактичним власником такого є він, ОСОБА_2 . Саме він фактично і користується даним транспортним засобом.

05.06.2022 року у вечірній час він їздив по селах Мокротин, Стара Скварява, Львівського району Львівської області та дійсно транспортний засіб намагалися зупинити працівники поліції, однак, зважаючи на те, що був комендантський час, боячись можливого вручення повістки для мобілізації, оскільки він чув раніше, що за порушення комендантського часу, будуть застосовуватися саме такі наслідки, зупинив транспортний засіб та залишив такий, не будучи затриманим працівниками поліції. Фактично він втік від працівників поліції.

Працівники поліції його не зловили, особу не встановлювали.

В подальшому, за адресою його місця проживання, прийшла постанова із поліції, про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 05.06.2022 року, не увімкнув покажчик повороту перед зміною напрямку руху.

Отримавши постанову, він 10.06.2022 року пояснив братові ситуацію, а в подальшому від ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього склали ще протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, справа розглядається судом.

Яким чином та на підставі чого працівники поліції прийшли до переконання, що його брат, ОСОБА_1 , 05.06.2022 року керував транспортним засобом та відповідно перед поворотом не надав сигналу світлового показника повороту відповідного напрямку йому невідомо. Так і незрозуміло йому, на підставі чого працівники поліції могли прийти до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Ствердив, що саме він керував транспортним засобом, а не його брат - ОСОБА_1 .

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , який був приведений до присяги, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, показав, що здійснюючи патрулювання, намагався зупинити транспортний засіб марки «Ford», модель «Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював рух у комендантський час, крім того водій такого не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Водій транспортного засобу не зупинявся, вибіг з автомобіля та почав втікати.

Однак, в подальшому був затриманий та пояснював, що транспортним засобом не керував.

При встановленні особи, було з`ясовано, що таким є ОСОБА_1 .

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Дана відмова була зафіксована на нагрудну відеокамеру, однак в подальшому, при пересиланні інформації з нагрудної відеокамери на комп`ютер інформація була втрачена.

В той же час свідків залучити не було можливості.

Ще до завершення процедури складення протоколу, ОСОБА_1 , попросив відійти в туалет, після цього на місце події не повернувся.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області Малоїд Тарас, який був приведений до присяги, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, показав, що здійснюючи патрулювання, із іншим працівником поліції намагалися зупинити транспортний засіб марки «Ford», модель «Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в комендантський час, крім того водій автомобіля не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Водій транспортного засобу не зупинявся, вибіг з автомобіля та почав втікати.

Однак, в подальшому був затриманий та пояснював, що транспортним засобом не керував.

При встановленні особи, було з`ясовано, що таким є ОСОБА_1 .

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Дана відмова була зафіксована на нагрудну відеокамеру поліцейського ОСОБА_3 , однак в подальшому, при пересиланні інформації з нагрудної відеокамери на комп`ютер інформація була втрачена.

В той же час свідків залучити не було можливості.

Водночас він не мав нагрудної відеокамери, оскільки така була розряджена та була залишена ним у відділі поліції.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу марки «Ford», модель «Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 05.06.2022 року, оскільки працівники поліції, будучи допитаними як свідки, показали, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, в той же час свідок ОСОБА_2 показав, що 05.06.2022 року близько 01 год. 00 хв. водієм транспортного засобу марки «Ford», модель «Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 був саме він.

Інших належних, безсумнівних доказів, які б давали можливість чітко встановити особу водія матеріали справи не містять.

Однак суд акцентує увагу, що незважаючи на те, хто був водієм транспортного засобу, процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

З матеріалів справи вбачається, що процедуру та порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не було дотримано у зв`язку із наступним.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи дану норму, можна прийти до висновку, що проведення огляду на стан сп`яніння фіксується саме на відеозапис, залучення двох свідків не вимагається, окрім випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Як було встановлено із показів свідків, працівників поліції, екіпаж поліції складався із двох поліцейських, в одного з яких була взагалі відсутня нагрудна камера відеоспостереження, що визналося ним особисто в судовому засіданні під час дачі показів.

Відсудність нагрудної камери відеоспостереження вже викликало у працівника поліції необхідність проведення огляду водія на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Також суд наголошує, що згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, зокрема п. 5 розділу II даної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеозапис може бути визнано належним та допустимим доказом у відповідній справі про адміністративне правопорушення за умови дотримання працівником патрульної поліції вимог щодо порядку застосування такого технічного засобу, зокрема і знаходження його в безперервному режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

В матеріалах справи відсутні відеозаписи, які б підтверджували те, що працівниками поліції пропонувалося водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, відповідно відсутні і докази, що водій транспортного засобу відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Із показів поліцейських як свідків вбачається, що відеозаписи відсутні у зв`язку з технічною несправністю нагрудної камери.

Відсутність відеозапису огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та можливої відмовиви від проходження такого огляду, незалучення за таких обставин двох свідків, свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважається недійсним.

Враховуючи, що огляд особи водія на стан алкогольного сп`яніння не зафіксований на відеокамеру, відсутні свідки проведення огляду, як наслідок суд позбавлений можливості перевірити процедуру проведення огляду та чи була дійсно відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та як наслідок такий огляд вважається недійсним.

Крім того, суд звертає увагу, що в графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 172612 «до протоколу додаються» відсутні записи про будь-які долучені відеозаписи, є лише вказівка на направлення та акт огляду.

Також суд не залишає поза увагою те, що протокол про адміністративне правопорушення складався 05.06.2022 року о 01 год. 15 хв., а з наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що таке складене 05.06.2022 року о 01 год. 20 хв., тобто після складення протоколу, що також є порушенням процедури огляду водія на стан сп`яніння.

У справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відсутні беззаперечні докази керування ним транспортним засобом 05.06.2022 року о 01 год. 00 хв. та відсутні будь-які докази, які б надали можливість суду перевірити процедуру огляду водія на стан сп`яніння та факт відмови від проходження огляду, оскільки відсутні відеозаписи, працівниками поліції не залучалися свідки за відсутності технічної можливості вести відеозйомку.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та покази працівників поліції не можуть бути покладені в основу доведеності вини особи.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи положенням норм статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А тому суд приходить до висновку, що справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Зеліско Р. Й.