Справа № 461/9798/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1912/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю представника Львівської митниці Сліпенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сичова Ю. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 23.11.2021 року стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в :

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 23 листопада 2021 року, відмовлено у притягненні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 25.03.2019 року, орган видачі 4602,

до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 2027/20900/20 від 09.10.2020 року - повернуто ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про порушення митних правил №2027/20900/20, ОСОБА_1 09.10.2020 року близько 12 год. 33 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» (вантажний напрямок) пункту пропуску «Краковець-Корчова» митного посла «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби прибув вантажний автомобіль марки «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп марки «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який переміщував товар, згідно поданих товаросупровідних документів CMR б/н від 08.10.2020 року та Faktura № 12/10-2020 від 08.10.2020 міжнародне вантажне відправлення «Вата мінеральна». Перед початком митного контролю ОСОБА_1 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № «114» Галицької митниці ДФС, під час проведення митного огляду, окрім особистих речей та задекларованого товару, було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: комутатори з ознаками використання торгової марки ANATEL арт. Catalyst 2960 WS-C2960S-48FPS-L - 8 шт. Незадекларований товар знаходився у кабіні вантажного автомобіля.

На постанову судді представник Львівської митниці Сичов Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 23.11.2021 року у відношенні громадянина України ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою визнати громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційних вимог представник Львівської митниці Сичов Ю. покликається на те, що висновок Галицького районного суду м. Львова є помилковим та необгрунтованим, а саму постанову від 23.11.2021 упередженою. Зазначає, що згідно висновку експерта судово-трасологічної та судової комп`ютерно- технічної експертизи у справі про ПМП № 2027/20900/20 від 12.08.2021 №2982/2983: кожний з представлених восьми комутаторів на зовнішніх поверхнях корпуса містить сліди, характерні для утворення в результаті експлуатації, а на поверхнях роз`ємів, розташованих на передній панелі, сліди, які свідчать тільки про неодноразове вставляння та витягування відповідних зовнішніх роз`ємів кабелів та/або пристроїв; кожний з представлених восьми комутаторів на момент проведення досліджень знаходиться в працездатному стані. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у справі про ПМП № 2027/20900/20 від 30.08.2021 № 2981, вартість товарів вилучених протоколом про порушення митних правил від 09.10.2020 № 2027/20900/20, з урахуванням курсу валют станом на 09.10.2020 на території Євросоюзу та (або) провідних країн експортерів, визначається рівною: 47 920,80 гривень, який не був взятий до уваги судом першої інстанції. Окрім того, судом першої інстанції не взято до уваги товаро-супровідний документ фактура від 24 вересня 2020 року., як на підтвердження вартості товару, який належав ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та його представник адвокат Мельник А.В., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника митниці Сичова Ю. без їх участі.

Заслухавши пояснення представника митниці Сліпенка С.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 Митного кодексу України).

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, щопосадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідальність за яке настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, виходячи з наступного.

Згідно ст. 472 Митного кодексу України відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 65 МК України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, долученого під час розгляду справи товарного чеку №PRO 146//09/2020 від 17.09.2020 року та експортної митної декларації №MRN 20PL402010E1181470 вартість комутаторів з ознаками використання торгової марки ANATEL арт. Catalyst 2960 WS-C2960S-48FPS-L - 8 шт., які перевозив ОСОБА_1 , становить 480, 00 Євро.

Відтак, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно взято до уваги долучені до матеріалів справи товарний чек PRO 146//09/2020 від 17.09.2020 року та експортну митну декларацію №MRN 20PL402010E1181470, оскільки такий підтверджує дійсну вартість придбаних ОСОБА_1 речей.

Митний кодекс України містить розділ XII Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами .

Відповідно до статті 364 Митного кодексу України зазначений розділ регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

У випадку переміщення громадянами-підприємцями через митний кордон України товарів, пов`язаних зі здійсненням ними підприємницької діяльності, митне оформлення здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами України для підприємств. Положення цього розділу в такому випадку не застосовуються.

Згідно зі статтею 365 Митного кодексу України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України визначені статтею 374 Митного кодексу України .

Відповідно до частини першої статті 374 Митного кодексу України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з частиною другою статті 374 Митного кодексу України норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб органів доходів і зборів про громадян, які в`їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Отже, ОСОБА_1 ввозив речі загальною вартістю 480,00 Євро, тобто в обсягах та вартістю, які не перевищують норми, встановлені частиною першою статті 374 Митного кодексу України, перетинав митний кордон не частіше одного разу на добу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Враховуючи наведене, а також принцип презумпції невинуватості, на думку апеляційного суду обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі покладається саме на митний орган. У той час, докази долучені митним органом на підтвердження вини ОСОБА_1 не доводять факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані сторонами по справі докази щодо доведеності вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у протоколі про порушення митних правил № 2027/20900/20 обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються перевіреними місцевим судом доказами, які у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо недекларування товарів ОСОБА_1 .

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопоркушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відтак, апеляційна скарга представника митниці є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків місцевого суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сичова Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 23 листопада 2021 року, стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА