г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2663/22
Номер провадження 3/213/1551/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №138430 від 25.10.2022 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 25.10.2022 року в 20 год. 00 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Каткова, буд. 3 керував транспортним засобом "Рено" днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту становить 0,34% проміле, тест 665, проходження зафіксоване на відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Мірошниченко М.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , повідомила, що він є військовим і не може особисто приймати участь у судовому засіданні, оскільки перебуває в зоні бойових дій. Просила закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснивши, що поліцейські допустили ряд грубих порушень, які істотно впливають на розгляд цієї справи. Так, по-перше, поліцейські зупинили авто, не маючи жодної підстави, визначеної законом, що підтверджується відеозаписом з боді-камери поліцейського, в якому поліцейський в службовому авто поліції, який прямував за авто під керуванням ОСОБА_1 намагається знайти підставу для його зупинки і за її відсутності зазначає, щоб зупиняли водія, посилаючись на те, що водій в`їхав одним колесом у калюжу, отже у нього одне колесо біле, а інше чорне. Таке ставлення поліцейського до законів України, які є обов`язковими для нього, є не припустимим. При цьому, поліцейський, який підійшов до водія не наважився зазначити йому будь-яку причину зупинки, а зразу почав перевіряти документи, що також є грубим порушенням закону. Далі на відео видно, як поліцейський запитує водія, чи не вживав він алкоголь і почувши відповідь, що не вживав запитує, а хто вживав. Пасажир в автомобілі зазначає, що він вживав пиво, після чого поліцейський з невідомих підстав запитує саме водія, буде він проходити огляд. Але поліцейський повинен спочатку виявити ознаки сп`яніння у водія і вже потім пред`являти вимоги щодо огляду, чого зроблено не було. Крім відеозапису це також підтверджується письмовим Актом огляду воді в матеріалах справи, де у графі: "Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками" поліцейський не зазначив жодного ознаку. Далі, водій дає згоду пройти огляд на місті, поліцейський знаходить двох свідків і в їх присутності пропонує водію заздалегідь помилковий, не заснований на законі вибір - пройти огляд на стан сп`яніння або на місті зупинки або в лікарні. В даному випадку поліцейський на її думку ввів в оману водія, оскільки водій має право пройти огляд і на місті і, після його проходження вже у лікарні. Проте водій ОСОБА_1 , почувши або-або обрав для себе зручний спосіб - на місті зупинки і далі був впевнений у тому, що коли цей вибір відбувся, то в лікарні він вже не має права оглядатись. Ця впевненість підтверджується відеозаписом, де чутно, як вже після проходження огляду, під час складання поліцейськими матеріалів водій каже, що краще він би обрав огляд в лікарні, на що поліцейський, який знаходився поруч зазначає, що у лікарні здають кров, а кров все покаже. Таким чином, водій був оглянутий на місті зупинки поліцейським, який в подальшому не пропонував водію пройти огляд у медичній установі, а почив зразу складати адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не є юристом або поліцейським і не знає, що поліцейський зобов`язаний запропонувати це. Отже ОСОБА_1 , який був впевнений у своєї тверезості, не знаючі, що має право на огляд у медичній установі, введений в оману діями поліцейського поставив свій підпис в протоколі, інакше він би скористався цим правом, оскільки він є військовослужбовцем, користується військовою технікою і не може допустити, щоб його позбавили прав керування безпідставно.

Нормативні акти, що передбачають відповідальність за дане адміністративне правопорушення та законодавство, яким керувався суддя при прийняття рішення.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

В другій частині цієї статті зазначається, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (із змінами) Кабінет Міністрів України відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановив затвердити Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Відповідно до даного порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновок судді.

Перевіряючи обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та повідомлені захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявними у справі доказами приходжу до наступного.

Досліджуючи відеодоказ з бодікамер поліцейського, який долучений до матеріалів справи встановлені наступні порушення з боку поліції:

- в порушення вимог статті 35Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зупинив транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 без визначеної цим законом підстави і не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті - згідно відеозапису поліцейський приймає рішення про зупинку транспортного засобу у зв`язку з тим, що він виїхав з приватного сектора; підійшовши до водія поліцейський взагалі не повідомив водію про будь яку причину зупинки транспортного засобу, запитує водія звідки і куди він прямує і починає перевіряти документи;

- в порушення вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції"Інструкції поліцейський заявив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння не оглядаючи водія, не вчиняючи жодної дії на виявлення у водія ознак сп`яніння; відсутність виявлення у водія ознак сп`яніння крім відеозапису також підтверджується Актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 4) де у графі: "Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками" поліцейський не зазначив жодного ознаку сп`яніння;

- в порушення статті 266 КУпАП, а також в порушення зазначеної вище "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", та зазначеного вище "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" поліцейський в присутності двох свідків пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння на місті зупинки або в медичній установі і водій, поставлений поліцейським перед саме таким вибором, обирає пройти огляд на місті. В даному випадку поліцейський, поставивши водія перед зазначеним вибором діяв не у відповідності до встановленого законом порядку, оскільки саме такий вибір чинне законодавство не передбачає - огляд водія, у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння проводиться на місті зупинки транспортного засобу, а вже у разі відмови водія пройти огляд на місті зупинки або у разі не погодження водія з результатами огляду на місті зупинки йому пропонується пройти такий огляд в медичній установі. Як свідчить відеозапис, після проходження огляду водієм ОСОБА_1 на місті зупинки та отримання результатів тесту водій не погоджується з ними не погоджується та зазначає, що він тверезий і лише використовує ліки на спиртовій основі, проте поліцейський у свою чергу не повідомляє водію його законне право у разі не згоди із результатами проведеного огляду пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, а просить його поставити підпис на результаті тесту і повідомляє, що зараз відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який буде направлено до суду, після чого зразу починає заповнювати бланк цього протоколу. В цей момент водій ОСОБА_1 продовжує висловлювати своє незгоду з тестом і зазначає, що він тверезий і що спиртовий спрей від кашлю, який він використовує для горла він возить із собою і зараз покаже його поліцейським. Проте поліцейський, заповнюючи в цей момент адміністративний протокол, знову почувши таку позицію від водія не пропонує і не роз`яснює водію його право пройти огляд на стан сп`яніння вже у лікарні, а пропонує водію в суді повідомити, що боліло горло, у зв`язку з чим використав спиртовий спрей, а у поліцейських виникла підозра, що вживав алкоголь. Всі вищенаведені дії поліцейського суттєво обмежили визначені законом права водія і позбавили його після огляду на місці зупинки скористатись своїм законним правом пройти такий огляд в медичній установі і таке обмеження, яке порушує встановлений законом порядок є не припустимим. В даному випадку, повністю заслуговує на увагу думка захисника в судовому засіданні, яка звернула увагу на те, що водію з самого початку службовою особою був запропонований помилковий, не відповідний до закону вибір - пройти огляд або на місті, або в медичній установі і водій, обмежений поліцейським саме цим вибором обрав огляд на місті і далі, після його проходження був впевнений у тому, що обраний ним огляд є кінцевим, оскільки іншого поліцейський не зазначав. При цьому, досліджуючи відеозапис дійсно є очевидним те, що з після проходження огляду, під час складання поліцейськими матеріалів справи з боку водія чутно слова "....краще лікарня та кров, другий варіант..." на що поліцейський зазначає (мовою оригіналу): "ну в больніце як кажуть кров беруть, а в крові...", що у свою чергу, крім вищезазначеного підтверджує порушення поліцейським встановленого законом порядку огляду водіїв на стан сп`яніння. При цьому, суддя не вдається до висновку щодо умисних дій поліцейського або помилковості його дій. Насамперед важливим є те, що ці не відповідні закону дії відбулись з його боку і призвели до обмеження водія у його законних правах, які на цей момент можуть бути захищені лише рішенням суду. В матеріалах адміністративної справи також відсутнє відповідне направлення на огляд водія для встановлення стану сп`яніння в медичній установі.

Виходячи з аналізу норм діючого законодавства, наведених вище, дії поліцейського повністю регламентуються вказаними нормами закону і повинні відповідати цим нормам, тобто поліцейський у своїх діях зобов`язаний суворо і послідовно дотримуватись встановленому законом порядку і не має права виходити за його межі та/або порушувати його.

При цьому, наведені вище порушення поліцейських своїх прямих обов`язків привели до порушення прав водія. Всі перелічені порушення, допущені з боку поліцейських з точки зору діючого законодавства є суттєвими і не припустимими. Так, починаючи з перших порушень - безпідставна зупинка транспортного засобу, не повідомлення водію про причину зупинки, поліцейські вдались до наступних суттєвих порушень закону - не виявляючи ознаки сп`яніння заявили вимогу про огляд на стан сп`яніння, при цьому обмежили водія у його законних правах, поставивши перед ним не існуючий в законі вибір проходження огляду або на місті, або в лікарні і завершили тим, що порушили вимоги статті 266 КУпАП стосовно права водія у разі не згоди із результатами огляду на місті зупинки пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я і наслідком такого порушення, згідно цієї ж статті, є визнання огляду не дійсним, що в даному випадку і констатується.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.