Справа № 145/440/22
Провадження № 33/801/908/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Киришова Олександра Валерійовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 09.05.2022 о 11-15 год., в смт Тиврів по вул. Тиверській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 110205» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, відсутність реакції зіниці ока на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в ЦТЗ «Соціотерапія», висновок медичного огляду № 0551 від 09.05.2022 року.

Не погодившись з постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року захисник Киришов О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає висновок суду першої інстанції немотивованим та необґрунтованим, просить поновити строк звернення до суду із цією апеляційною скаргою, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до обставин справи ОСОБА_1 пройшов у встановленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 6820, який дав результат 0,00% проміле. Щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, то водій ОСОБА_1 в силу природних властивостей свого організму не зміг здати аналіз сечі в той момент, про що повідомив як лікаря, так і працівників поліції та запропонував їм взяти на аналіз або слину, змиви з поверхні губ, або кров, на що лікар в свою чергу повідомив про відсутність в медичному закладі можливості проведення таких досліджень. Разом з тим, відповідно до п. 7 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язковим. Звертає увагу, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 12 Розділу ІІІ Інструкції). Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 Інструкції (п. 13 Розділу ІІІ Інструкції). Той факт, що ОСОБА_1 не зміг здати сечу на аналіз підтверджується матеріалами справи. Такі дії водія в жодному разі не можуть свідчити про його відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Більше того, на думку захисту, в разі неможливості взяти на аналіз сечу, лікар-нарколог відповідно до п. 13 Розділу ІІІ Інструкції зобов`язаний був відібрати у водія ОСОБА_1 на аналіз кров, а не видавати висновок про відмову водія від проходження огляду, тобто порушив порядок огляду, передбачений вищевказаною Інструкцією. У зв`язку з цим відповідно до п. 22 Інструкції вищевказаний висновок є недійсним як такий, що складений з порушенням її вимог і тому, не може бути взятий до уваги, а будь-яких інших доказів саме відмови водія від проходження огляду в матеріалах справи немає. На думку захисту, при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції порушені вимоги ст. 280, 283, 284 КУпАП, оскільки сам лише протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вини його довірителя.

В обґрунтування клопотання про поновлення його підзахисному ОСОБА_1 пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тивірвського суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року, зазначив, що останній під час оголошення постанови судом першої інстанції присутнім не був, а копія постанови йому була вручена лише 18.10.2022, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки строки на апеляційне оскарження пропущені з поважних причин.

В судове засідання 29.11.2022 о 14:30 год. ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, повідомлені належним про час та місце розгляду справи. Враховуючи наведене суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 286 КУпАП неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Киришова О. В., які вони надавали в попередньому засіданні і які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він відмовився в закладі охорони здоров`я здати аналіз сечі; Актом огляду, де зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння; а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліцейських.

Згідно з п. 7 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є обов`язковим проведення лабораторних досліджень в закладі охорони здоров`я на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Як встановлено з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак у медичному закладі так і не здав зразків біологічного середовища (сечу) вказавши, що не може. Йому було роз`яснено, що не здача ним зразків біологічного середовища є відмовою від огляду.

Жодних даних того, що ОСОБА_1 страждає на будь яке захворювання, має вади які унеможливлюють чи уповільнюють відібрання зразків біологічного середовища (сечі) останній лікарю не повідомляв та суду не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що лікарем допущено порушення порядку огляду, оскільки не відібрано інші види зразків біологічного середовища, а саме кров апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки жодна норма чинного законодавства не містить такого обов`язку.

На думку суду, наявність в Інструкції положень, які містять перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.

Вказана можливість встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна, об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

Зокрема, відповідно до п.п. 13, 14 розділу ІІІ Інструкції кров відбирається у випадку, коли особа перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, або якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12.

Саме лікар, який уповноважений на проведення огляду та пройшов відповідну підготовку визначає можливо, чи не можливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 та чи є необхідність відбирати кров.

Як встановлено матеріалами справи, як лікарем, що пройшов відповідно підготовку так і поліцейськими було надано можливість ОСОБА_1 в реалізації його обов`язків, встановлених ПДР, однак останній їх не виконав, об`єктивної неможливості взяття сечі лікарем не встановлено, а тому дії лікаря та поліцейських в даній ситуації є законними, а висновок судді першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним.

ОСОБА_1 суду пояснив, що розповідав лікарю про хворобу, яка унеможливлювала здачу біоматеріалу, просив надати йому більше часу, проте лікар та працівники поліції на його прохання не реагували. Захисник Киришов О. В. просив суд надати строк для надання відеозапису на підтвердження зазначених обставин. Суд двічі надавав строк для подання таких доказів, проте захист суду їх не надав.

Відповідно до п. 9 інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як встановлено з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки певні ознаки (тремтіння пальців рук, відсутність реакції зіниці ока на світло) свідчили, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння.

З відеозапису, здійсненого працівниками поліції встановлено, що за фактом виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останньому надійшла пропозиція пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на яку ОСОБА_1 погодився. В подальшому, в медичному закладі, йому було роз`яснено, що не здача біоматеріалу (сечі) буде вважатись ухиленням від проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України і, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Киришова Олександра Валерійовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко