Справа № 210/1586/22
Провадження № 3/210/808/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

"03" червня 2022 р. суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Криворізького районного відділення поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює. Навчається КНВК №129ГЛАС , гр..Т (техніка), зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

За ст. 178 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 01.06.2022 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 314339, від 21.05.2022р., гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.05.2022р. о 15-00 год. знаходячись у забороненому законом місці по вул. Молодіжна, 1 біля міськвиконкому розпивала слабоалкогольний напій «Шейк». Згідно протоколу, правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

ОСОБА_1 яка на момент складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення була неповнолітньою а також її законні представники, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Крім того, суд звертає увагу на наступне. Адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 було складено 21.05.2022 року, оголошено розгляд справи на 03.06.2022 року.

Жодних клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.178 КУпАП настає за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 12, 13 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, суддям районних судів підвідомчі справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з положеннями ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив, що ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, а саме розпивання алкогольних напоїв у заборонених законом місцях.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 314339 від 21.05.20221 року; копію пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, особа, відносно якої складався зазначений протокол ОСОБА_1 на час його складання була неповнолітньою.

Працівники поліції не переконались, що ОСОБА_3 правильно розуміє суть правопорушення вчинення якого йому ставиться у вину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків або опікунів - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення, а саме:

При цьому, встановивши вік особи ОСОБА_1 , в порушення ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», яка передбачає можливість проведення опитування неповнолітніх тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога, та в порушення ст. 270 КУпАП згідно з якою інтереси неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, а також відібрано пояснення від неповнолітнього у відсутності його законного представника або педагога, що є суттєвим порушенням права неповнолітнього на захист, що в свою чергу свідчить про недопустимість вказаних доказів, як таких, що отримані з порушенням визначеного законом порядку, з порушенням права неповнолітнього на захист.

Наведені обставини вказують на порушення прав неповнолітньої ОСОБА_1 на захист та роблять недопустимим доказом у справі протокол про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, а обставини викладені у ньому мають бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Однак, інших допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП матеріали справи не містять.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.85(«Пекінські правила»), передбачають п. 7.1. Основні процесуальні гарантії, такі, як презумпція невинуватості, право бути повідомленим про пред`явлене звинувачення, право на відмову свідчити, право мати адвоката, право на присутність батьків або опікуна, право на очну ставку зі свідками і їх перехресний допит і право на апеляцію у вищестоящу інстанцію мають бути гарантовані на всіх етапах судового розгляду.

Разом з цим пунктом 6 визначено об`єм дискреційних повноважень органів, за яким: 6.1. Зважаючи на різні особливі потреби неповнолітніх, а також різноманіття наявних заходів, слід передбачити відповідний об`єм дискреційних повноважень на всіх етапах судового розгляду і на різних рівнях відправлення правосуддя відносно неповнолітніх, у тому числі при розслідуванні, розгляді справи в суді, винесенні судової ухвали і здійсненні контролю за виконанням судових рішень

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

В порушення вимог ст. 270 КУпАП, встановивши, що ОСОБА_1 перебуває у неповнолітньому віці, не забезпечено участь законного представника неповнолітньої під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

За ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом, поза розумним сумнівом, наявності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко