ПОСТАНОВА

Іменем України

09.11.2022 Справа №607/15380/22 Провадження № 3/607/7424/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , офіційно не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

02.11.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 120336 від 25.10.2022 зазначено, що 25.10.2022 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав, наніс ляпас по обличчі, а також не випускав з помешкання, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 120337 від 25.10.2022 зазначено, що 25.10.2022 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_3 , а саме: голосно кричав, погрожував, ображав нецензурними словами, шарпав та сильно стиснув голову, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав. Пояснив, що впродовж 8 років перебуває на обліку у психіатричній лікарні та приймає сильнодіючі препарати з метою заспокоєння нервової системи. Однак на момент вчинення інкримінованих правопорушень він пропустив прийом ліків, що призвело до загострення хвороби та вчинення ним таких дій. Станом на даний час він попросив вибачення у дружини і доньки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що дійсно між нею та чоловіком 25.10.2022 виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_1 кричав та висловлювався нецензурною лайкою, а також штовхав та шарпав її та їх спільну доньку. Вказані дії злякали її, а тому вона вирішила викликати патрульних поліцейських. Зазначила, що дійсно такі дії були спровоковані психічною хворобою її чоловіка. Станом на даний час сторони перебувають на стадії примирення. Просила не накладати на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, дослідивши зміст протоколів про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 цього закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 25.10.2022 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав, наніс ляпас по обличчі, а також не випускав з помешкання, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Також судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 25.10.2022 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_3 , а саме: голосно кричав, погрожував, ображав нецензурними словами, шарпав та сильно стиснув голову, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КупАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.10.2022, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 просила притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї та їх спільної доньки домашнє насильство психологічного та фізичного характеру;

- рапортом ЄО № 30878 та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 25.10.2022, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника патрульної поліції (назва відеофайлу «00000__0008B», «00000__0001B»), на яких зафіксовані обставини, які відбувалися після прибуття працівників патрульної поліції на місце події;

- терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 225238 та серії АА № 225237 від 25.10.2022, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що 25.10.2022 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 .

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 120336 та серії ААВ № 120337 від 25.10.2022, в яких процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративних правопорушень. При цьому такі протоколи складені із дотриманням вимог КУпАП, містять всі необхідні реквізити, підписані особою, яка склала протоколи, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру (словесні образи, погрози, штовхання, шарпання), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілих.

Разом з тим відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суд також приймає до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 уперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи та отримує дохід у виді пенсії.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є щире розкаяння винного та примирення з потерпілими.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Крім цього, суд приймає до уваги той факт, що за своїм характером та наслідками вчинені ОСОБА_1 правопорушення не завдали значної шкоди, а тому доходить висновку, що вказані правопорушення не являють великої суспільної небезпеки і є малозначимим.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчинених адміністративних правопорушень, обмежившись усним зауваженням.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягають закриттю.

Також суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ст. 22, 284 ч. 2 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 22, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчинених адміністративних правопорушень, обмежившись усним зауваженням.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяІ. В. Марциновська