Справа № 168/656/22
Провадження № 3/168/394/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року смт. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 (сел.Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя

АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2022 року серії ДПР18 №484432 вбачається, що 09 листопада 2022 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с.Глухи по вул.Молодіжна Ковельського району Волинської області керував мотоциклом «SHINERAY XY200-4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. А саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова та почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивує тим, що тоді, 09 листопада 2022 року о 21.00 год. він не керував транспортним засобом. Він із своєю дівчиною стояли на обочині біля мотоцикла. Відеозапис не містить ні факту керування, ні моменту зупинки транспортного засобу, як і зазначені факти не підтверджені жодними іншими доказами у справі. Тобто на момент того, як працівники поліції підійшли до нього, він не був водієм і мав право відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього з відео вбачається, що працівники поліції в службовому автомобілі складають відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 126, частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126 КУпАП. Факту перевірки наявності у нього жодної з ознак сп`яніння з відео не вбачається. Так як і не вбачається факту складання відносно нього протоколу за частиною статті 130 КУпАП. При цьому, з характеру спілкування зафіксованого на записі його поведінки вбачається, що мова у нього нормальна, координація рухів не порушена, він спокійною, нормальною, адекватною мовою спілкується з поліцейськими. Разом з тим зазначає, з даного запису не вбачається, що йому роз'яснили його процесуальні права. Не зафіксовано особи, яка складала протокол та вручила його копію йому. Тому просив суд провадження справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною статті 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (статтія 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, органом, на який покладено обов`язок збирання та подання доказів, подано відеозапис з місця події, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №484432 від 09 листопада 2022 року.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події не встановлено, що ОСОБА_1 09 листопада 2022 року о 21.00 год. в с.Глухи по вул.Лугова,37 Ковельського району Волинської області керував мотоциклом «SHINERAY XY200-4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі наявний факт, що мотоцикл стоїть на обочині. Факту підтвердження саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом із відео не вбачається.

Тобто ні факту керування, ні моменту зупинки транспортного засобу відеозапис не містить, як і зазначені факти не підтверджені жодними іншими доказами у справі. Тобто на момент того, як працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , він не був водієм і мав право відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, відеозапис події не містить доказів на вчинення дій правоохоронцями, спрямованих на виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Натомість, з відео вбачається, що працівники поліції в службовому автомобілі складають відносно останнього матеріали. Проте, які саме матеріали (постанови чи протоколи) в судовому засіданні з відеозапису встановити не надалось можливим. В матеріалах наявна копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126, частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126 КУпАП.

Факту перевірки наявності у ОСОБА_1 жодної з ознак сп`яніння з відео не вбачається. Так як і не вбачається факту складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, з характеру спілкування зафіксованого на записі поведінки ОСОБА_1 вбачається, що мова у нього нормальна, координація рухів не порушена, він спокійною, нормальною, адекватною мовою спілкуюся з поліцейськими.

Крім цього, з даного запису не вбачається роз`яснення працівником поліції процесуальних прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та не зафіксовано вручення копію протоколу ОСОБА_1 .

За таких обставин, відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недоведеним є факт, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане в протоколі правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1статті 130 КУпАП. Оскільки без підтвердження факту, що він керував транспортним засобом з явними ознаками такого сп`яніння, не утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП.

Будь-яких інших доказів на встановлення факту керування ОСОБА_1 мотоциклом з ознаками алкогольного сп`яніння в судовому засіданні не встановлено.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України ). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до пункту 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З огляду на наведене вище, а також відповідно до положень статті 62 Конституції України, наявність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 1 частини статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП

суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта