Провадження № 33/811/248/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю представника митниці Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Андріїва Миколи Васильовича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 03 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 03 лютого 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 31 липня 2018 року, орган, що видав 4624,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 91335,71 гривень, конфіскації товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 1417/20900/21 від 30 липня 2021 року в дохід держави.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 1417/20900/21 від 30 липня 2021 року, транспортний засіб марки «Ореї Моуапо», з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 , з ідентифікаційним номером / НОМЕР_3 повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 41090,20 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 496 ( чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 30 липня 2021 року, приблизно 02.00 год. в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, смугою митного контролю «червоний коридор» з Республіки Польща в Україну прибув транспортний засіб марки «ОРЕL», реєстраційний номер НОМЕР_2 . У вказаному автомобілі, як водій слідував Гр. ОСОБА_1 . Для здійснення митного оформлення вищевказаний громадянин подав митну декларацію, в якій заявив про наявність у нього тільки особистих речей.

У ході проведення візуального огляду транспортного засобу виникла підозра про наявність у ньому товарів, які є обмеженими чи забороненими для переміщення через митний кордон України або підлягають обов`язковому декларуванню та митному оформленню. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 265», автомобіль було виведено зі смуги митного контролю в спеціально відведене місце для проведення поглибленого огляду транспортних засобів, в ході якого у спеціально виготовлених сховищах (тайниках), розміщених в порожнинах за спеціально виготовленими декоративними оббивками багажного відсіку автомобіля, а також в спеціально виготовленій подвійній стінці було виявлено товар - продукти харчування в асортименті, загальною вагою 2995.86 кг. Доступ до сховищ (тайників) став можливим після демонтажу саморобної декоративної оббивки салону яка закривала ніші, а також подвійних стінок, доступ до яких став можливим з використанням набору слюсарських інструментів, дзеркала та ліхтаря. Таким чином, гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).

На постанову судді представник Львівської митниці Андріїв М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2022 року в адміністративній справі у відношенні громадянина ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.І ст. 483 МК України, накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 371 963,12 грн. з конфіскацією предметів правопорушення та транспортного засобу «Ореї Мосапо», р.н. НОМЕР_2 .

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 на користь митниці витрати, пов`язані із зберіганням на складі митниці в розмірі 41 090,20 грн.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що висновок суду є помилковим та необгрунтованим, а сама постанова незаконною, в частині повернення засобу приховування предметів правопорушення «автомобіль марки «ОРЕЬ», реєстраційний номер НОМЕР_2 » та зменшення суми накладеного стягнення.

Зазначає, що в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 було надано «документ» не встановленого походження «квитанцію № РА/25062/2021 від 29 липня 2021 року», який має сумнівний характер, оскільки з`явився через 6 місяців після дати вчинення ним правопорушення, згідно якого вартість вилучених предметів правопорушення становить 91 335,71 гривень. Крім того про існування даного «документу» громадянин в під час складання протокол' не згадував в своїх поясненнях та не надавав працівникам митниці.

Зазначає, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 , товару, згідно наданих ним документів становить 91 335,71 грн., яка менша більш ніж в чотири рази від вартості товару, визначеної експертом.

Розглянувши справу по суті, суд об`єктивно прийшов до висновку щодо наявності у діях ОСОБА_2 ознак правопорушення передбаченого ч.І ст.483 МК України однак застосував до нього стягнення у вигляді штрафу розміром 91 335,71 грн., яке відповідає вартості товару за документами невідомого походження. На думку митниці, Галицьким районним судом м.Львова невмотивовано не взято до уваги висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень щодо вартості товару371963,12 гривень та застосовано до ОСОБА_1 розмір штрафу 91 335,71 грн. Стверджує, що судом безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим, що призвело до накладення на правопорушника штрафу у розмірі 91 335,71 гривень, замість 371963,12 гривень та ненадходження до Держбюджету України коштів у сумі 561 254,82 гривень.

Звертає увагу суду, що в ході огляду автомобіля «Ореї Моуапо», р.н. НОМЕР_2 у спеціально виготовлених сховищах (тайниках) розмішених в порожнинах за спеціально виготовленими декоративними оббивками багажного відсіку автомобіля, а також в спеціально виготовленій подвійній стінці було виявлено товар - продукти харчування в асортименті загальною вагою 2995,86 кг., які гр. ОСОБА_1 визнав своєю власністю, про що заначив в письмових поясненнях до протоколу. Також, відповідно до висновку експертів Київського НДІСЕ №27727/27728/21- 52/27729/21-56 від 22.12.2021 року визначено, шо у заводську конструкцію автомобіля «Ореї Мотало», р.н. НОМЕР_4 внесено конструктивні зміни. Вважає, що для правильного та законного вирішення даної справи мають значення норми матеріального та процесуального права, якими повинен був керуватися Галицький районний суд під час прийняття рішення у справі.

Будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Рачкевич Н.В. в судове засідання для участі у справі не з`явилися, та про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка учасників процесу в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, виступ представника митниці про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.ст. 486 МК України та 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі і порушення митних правил, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Як вбачається зі ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Висновок судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тобто у переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і сторонами не оскаржується.

Тобто, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки він перемістив товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють його виявлення.

При цьому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції підставно прийняв до уваги, квитанцію № РА/25062/2021 від 29 липня 2021 року, відповідно до якої вартість товарів становить 13104,21 PLN (злотих), офіційний курс PLN станом на 30 липня 2021 року, згідно курсу НБУ становить 6,97 грн., отже вартість товару становить 91335,71 грн.

Відтак, твердження представника митниці Андріїва М.В. про те, що судом першої інстанції слід було приймати за основу вартість товару відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України, яка становить 371963,12 гривень не може бути прийнята до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 53 МК України одним з документів, які підтверджують митну вартість товару, є інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару.

Положеннями ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, перевіривши та оцінивши надані сторонами по справі докази щодо вартості вилученого товару, апеляційний суд вважає, що висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №-0686 від 09 вересня 2021 року, згідно якого вартість безпосередніх предметів правопорушення становить 371963,12 гривень не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а відтак, не бере такий до уваги, оскільки в ньому зазначено вартість аналогічного товару із всествітньої мережі інтернет на території України, яка є необ`єктивною та завищеною, замість митної вартості, яка базується на ціні, що фактично сплачена за цей товар на території Польщі.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі представника митниці на порушення вимог КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника митниці є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків місцевого суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Андріїва М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 03 лютого 2022 стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА