Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1116/22 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської від 19 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 30.03.2022 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1 на вул. Лесі Українки в с. Тернівка Новоград-Волинського району керував автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність, оскільки належним чином не повідомив його про день та час розгляду справи. Судову повістку про виклик до суду на 19.05.2022 року він отримав рекомендованим листом лише 26.05.2022 року. 27.05.2022 р. він отримав копію оскаржуваної постанови. 01.06.2022 р. звернувся за правничою допомогою, пропустивши з вказаних причин строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного та всебічного дослідження обставин справи, а висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Вказує, що досліджуючи матеріали справи, суд не звернув уваги на повну відсутність доказів факту керування ним транспортним засобом.

Зазначає, що він дійсно відмовився від проходження медогляду, так як не був зобов`язаний його проходити, оскільки такий обов`язок є тільки у водія, а він у статусі водія не перебував.

У рапорті працівника поліції, зазначено що вони прибули на виклик працівників блокпосту, тобто факту керування автомобілем не зафіксовано. Не зафіксовано такого факту і на відео з камери поліцейського.

За таких обставин, вважає, що постанов суду підлягає скасування за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для його поновлення, оскільки розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , а копію постанови суду від 19 травня 2022 року отримав в канцелярії суду лише 30 травня 2022 року, про що в матеріалах справи міститься відповідна відмітка.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №228888 від 30.03.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, відеозаписом.

Відповідно до матеріалів справи, 30.03.2022 року транспортний засіб ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений бійцями територіальної оборони на блокпосту в с. Тернівка Новоград-Волинського району, про що повідомили працівників СРПП Новоград - Волинського РВП в Житомирській області.

З матеріалів справи, в тому числі відеозапису вбачається, що у працівників поліції були всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

На пропозицію працівників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки, або у найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 категорично відмовився. При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, а також наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку.

Апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом про це свідчать матеріали справи, а зокрема рапорт працівника поліції про зупинення ОСОБА_1 на блок посту в період дії воєнного стану та їх приїзд за викликом, знаходження там транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 та відсутність на місці зупинки інших осіб, які б керували цим транспортним засобом, а тому доводи останнього про те, що він не був водієм визнає такими, що не відповідають дійсності та направлені на ухилення від відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП розмірі, можливості призначення менш суворого стягнення закон не передбачає, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук