ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 Справа №607/16474/22

провадження № 3/607/7841/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №734508 від 12 листопада 2022 року, 12 листопада 2022 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме чинив психологічний тиск внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидії домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчиненому правопорушенні не визнав та зазначив, що він з колишньою дружиною ОСОБА_2 не можуть дійти згоди, щодо порядку користування квартирою належної їм на праві власності. Так зазначив, що вони мають дочку особу з інвалідністю, якою опікується ОСОБА_2 , однак остання не тримає належний порядок у квартирі, та йому довелося прибирати волосся, яке було у ванній та у інших приміщеннях квартири, на його зауваження ОСОБА_2 належним чином не реагує, а відтак у квартирі не має належного порядку. Не вважає, що його зауваження та висловлювання до ОСОБА_2 могли завдати психічному здоров`я останньої, вигнати її з квартири він не погрожував.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_2 , проте вони проживають разом у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Зазначила, останній постійно в тому числі і 12 листопада 2022 року вчиняє відносно неї психологічний тиск внаслідок чого завдається шкода її психічному здоров`ю. Це виражається у тому, що він постійно кричить на неї згадуючи усіх померлих родичів, докоряє їй щодо обов`язку щось робити у квартирі, постійно ображає її різними словами звеличуючи себе та принижуючи її, притісняє її думку, від його постійних зауважень та докорів на підвищених тонах вона відчуває емоційне пригнічення та має головний біль, відчуває необхідність захищати себе. Також ОСОБА_1 погрожує, що вижене її з квартири. Усі ці дії завдають шкоди її психічному здоров`ю. Додатково зазначила, що вона самостійною людиною, за кошти колишнього чоловіка ОСОБА_2 не живе, а відтак не повинна йому підкорятися, вважає, його дії щодо неї неправомірними та просить притягнути його до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної та потерпілої, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Тобто, з об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а з суб`єктивної умисною виною.

Відповідно до пунктів 3, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином Законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Зокрема, психологічне насильство має місце тоді, коли словесні образи, погрози, приниження тощо викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або реальної можливості заподіяння такої шкоди, тобто такої, що об`єктивно могла настати, але не настала через незалежні від волі кривдника обставини.

Таким чином, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Так, у справах про психологічне домашнє насильства обов`язково необхідно встановлювати які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №734508 від 12 листопада 2022 року;

-заявою ОСОБА_2 від 12 листопада 2022 року, у якій остання просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 12 листопада 2022 року близько 10 год. 00 хв. без причини вчинив сварку, під час якої вчинив психологічний тиск, а також казав, що вижене її з квартири;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12 листопада 2022 року, в яких остання пояснила, що вона повернулась додому із церкви та запропонувала колишньому чоловіку поїсти. Після того, як він поїв, то близько 10 год. 00 хв. почав вчиняти сварку, а саме почав висувати претензії, що вона все не так робить, що на його думку вона не підтримує порядок, а також що вона неправильно доглядає за дочкою. Також він казав, що вижене її з квартири. Так як сварки їй не приємні, то вона намагалась нічого не відповідати. Вказала, що така його поведінка чинить на неї психологічний тиск та погано впливає на її емоційний стан. Такі сварки колишній чоловік вчиняє, через те, що вона не хоче йому підкорятись;

-поясненнями ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12 листопада 2022 року, з яких вбачається, що 12 листопада 2022 року близько 09 год. 30 хв. його дружина ОСОБА_2 прийшла разом із дочкою з церкви. Він в цей час закінчував прибирати, коли дочка його запросила на кухню і сказала, щоб він поїв. Коли він поїв то пішов в кімнату та почав наводити порядок і попросив свою колишню дружину допомогти йому перенести диван, на що вона відповіла, що зайнята. Тоді він пішов у ванну по інструменти де помітив повернуту тумбочку та зробив колишній дружині зауваження. Після чого у них виник конфлікт, в ході якого він повідомив їй, що переоформить квартиру на себе дочку, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. При цьому нецензурною лайкою він не виражався та не погрожував фізичною розправою;

-відомостями зазначеними у терміновому заборонному приписі серії АА №254866 від 12 листопада 2022 року, стосовно кривдника ОСОБА_1

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12 листопада 2022 року, проведеною із потерпілою особою ОСОБА_2 , за результатами якого, працівником поліції визначено низький рівень небезпеки;

-електронним рапортом інспектора чергового Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Іваника Д.В. від 12 листопада 2022 року, згідно якого 12 листопада 2022 року о 10 год. 35 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняє сварку. В квартирі проживає хвора дочка віком 35 років, інвалід дитинства 2 групи. При відпрацюванні повідомлення ОСОБА_2 повідомила поліцейським Тернопільського РУП, що її колишній чоловік вчинив сварку під час якої чинив щодо неї психологічний тиск.

Таким чином дослідженими письмовими доказами та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 наданими в судовому засідання встановлено, що 12 листопада 2022 року ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, зокрема, чинив психологічний тиск, ображав, утісняв її думку та погрожував вигнати з квартири, чим спричинив емоційну невпевненість останньої та завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Водночас заперечення ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, оскільки такі спростовані наявними в матеріалах справи доказами та наданими потерпілою ОСОБА_2 поясненнями, які в повній мірі узгоджуються між собою та в сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496,20 грн.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. Р. Кунець