Справа № 151/292/22
Провадження № 33/801/953/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Токарчук Л. Г.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 по ст. 122-2 КУпАП закрито, згідно п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився. Належним чином був повідомлений.

06.12.2022 на адресу суду від адвоката особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому він просить відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки в цей час він приймає участь в іншому судовому засіданні.

Суддя визнав причини неявки його неповажними, оскільки адвокат у поданому клопотанні не мотивував необхідність його обов`язкової участі в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, враховуючи, що позиція скаржника висловлена останнім в апеляційній скарзі.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, зважаючи на те, що причини неявки захисника, з урахуванням обставин справи, суд не розцінює як поважні, як неповажними вважає і неявку правопорушника, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320851 від 27.07.2022 о 20 год. 25 хв., який складений відносно ОСОБА_1 і який є одним із доказів у справі, правопорушник 27.07.2022 року о 20 год. 20 хв. по вул. Циганській в смт. Чечельник Гайсинського району Вінницької області керував транспортним засобом "MERCEDES BENZ" Е 220, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Крім того, відносно ОСОБА_1 також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243133 від 27.07.2022 року де зазначено, що 27.07.2022 по вул. Циганській в смт. Чечельник Гайсинського району Вінницької області керував транспортним засобом "MERCEDES BENZ" Е 220, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно поданою за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця та не зупинився, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП (а.с. 3).

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Постанова суду першої інстанції в частині закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП скаржником не оскаржується, у зв`язку з чим в цій частині постанова суду не переглядається.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП Бершадської ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5) та відеозаписом (а.с. 9).

Сукупністю зазначених вище доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Докази в сукупності узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події, підтверджують факт відмови правопорушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами справи.

Суд першої інстанції, діючи згідно зі ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене, суддя вважає, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

На відео чітко зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого правопорушник відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано що ОСОБА_1 не заперечив факт вживання алкогольних напоїв та вказав, що вживав не дуже багато.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Будь-яких зауважень щодо неправомірних дій працівників поліції скаржник не заявляв, до суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 зі змістом протоколу був ознайомлений, зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв, що підтверджується особистим підписом скаржника.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції, ОСОБА_1 також не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, не зафіксовано чіткої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та працівники поліції були упереджені до водія, є необгрунтовані.

Всі ці обставини були досліджені судом першої інстанції і їм було надано відповідну правову оцінку.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує те, що матеріалами справи підтверджено факт відмови скаржником на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції намагались зупинити транспортний засіб за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця, не приймаються до уваги, оскільки постанова оскаржується в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не за ст. 122-2 КУпАП України.

Посилання скаржника на те, що працівник поліції погодився із тим, що йому подзвонили та сказали, що водій ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суддя не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП

Вказані доводи скаржника розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Крім того, що водій ОСОБА_1 не заперечив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно ст.251 КУпАП він є доказом в справі про адміністративне правопорушення

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Відтак є доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджено факт відмови скаржником на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про те, що суд розглядаючи справу не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи та підійшов до розгляду справи в спрощеному порядку.

Як вбачається із матеріалів прави, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку. Відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав винуватим ОСОБА_1 . Так як керуючи автомобілем водій не повинен перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі що передбачено Правилами дорожнього руху України.

Отже, процесуальних порушень під час розгляду справи, які б слугували підставою для скасування постанови, суд першої інстанції не допустив.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко