СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7888/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку не відомий

- за ч.1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 365467, 16 листопада 2022 об 11 год. 40 хв. в м. Києві по просп. Перемоги, 75/2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Sierra д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідність обличчя, звужені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. та пояснив, що 16 листопада 2022 року не керував транспортним засобом, останній висадив пасажира і автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, після чого до нього підійшли поліцейські для перевірки документів. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, не заперечує, що на таку пропозицію поліцейського він відмовився, оскільки не вбачав для цього підстав.

Захисники Цьом Р.А. та Луневський Є.О. в судовому засіданні просили провадження стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол стосовно їх підзахисного був складений з порушенням порядку, передбаченого законодавством. Дії працівників поліції не відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Захисники зазначили, що працівники поліції не відсторонили останнього від керування транспортним засобом, оскільки у разі встановлення поліцейськими підозри, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування, але у даному випадку цього не відбулося, у зв`язку з чим викликає сумнів сама підозра у сп`янінні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення захисників, вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у особи настають виключно в разі дотримання порядку проведення такого огляду.

За частиною 1 статті 266 КУпАП підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у поліцейських, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис, а також іншими матеріалами справи. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

До матеріалів адміністративної справи додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 листопада 2022 року до КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вбачає для цього підстав.

Разом з цим, суд звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Із наявних у матеріалах справи письмових доказів та відеозапису неможливо зробити висновки щодо обставин, які передували пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та, власне, проведеному огляду, а саме: чи рухався автомобіль, які причини його зупинки, чи перебував останній за кермом транспортного засобу .

Так, відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 (зареєстрованої в МЮ України 11 січня 2019 року № 28/32999, в подальшому Інструкція від 18 грудня 2018 року) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Разом з тим, на відеозаписі відображений лише момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря нарколога. Будь-які інші відеозаписи у матеріалах справи відсутні. При цьому, жодних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що відеозапис із нагрудної камери працівника поліції також не відображає зазначених обставин.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_1 надав суду висновок КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» щодо результатів медичного огляду № 39 від 16.11.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 станом на 13 год.05 хв. 16.11.2022 не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що належні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння відсутні, тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно закрити, згідно з положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя: Н.О. Петренко