ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4514/21

провадження № 3/0285/87/22

19 січня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Клечковської М. М.,

поліцейського Лазарчука В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовця

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 20.08.2021 о 05 год. 13 хв. в м. Новоград-Волинський на площі Л. Українки керував транспортним засобом Volkswagen PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту №23 спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер 6810. З останнього слідує, що в крові ОСОБА_1 виявлено 1,68 % проміле алкоголю при допустимій нормі 0,2 % проміле.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у своєму рішенні в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 Європейський суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На думку суду, чергова неявка в судове засідання ОСОБА_1 , належним чином овідомленого про час та місце судового розгляду справи, та не направлення свого захисника, являється його свідомим волевиявленням.

В судовому засіданні від 08.12.2021 ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнавав, оскільки у зазначений у протоколі день та час знаходився в парку поблизу автовокзалу м. Новоград-Волинський, де разом із своїм другом пив пиво. Свій автомобіль того дня взагалі не брав, прийшов до парку пішки. В цей час під`їхали працівники поліції та запропонували проїхати разом з ними на освідування на стан сп`яніння, оскільки вони розпивали спиртні напої в громадському місці. Погодився, сів до службового автомобіля, який привіз їх на площу Л. Українки, де вже знаходились поняті, в присутності яких поліцейські за допомогою приладу Драгер провели його огляд на стан сп`яніння. Має у власності транспортний засіб Volkswagen PASSAT, однак 20.08.2021 ним не керував взагалі, а його дані працівники поліції отримали зі своєї бази даних.

Свідок ОСОБА_2 , зазначений у протоколі, в судовому засіданні від 08.12.2021 пояснював суду, що 20.08.2021 зранку був запрошений працівниками поліції бути присутнім під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який пройшов за допомогою приладу Драгер. Огляд відбувався в центрі міста неподалік площі Л. Українки. Будь-яких пояснень від ОСОБА_1 не чув.

Поліцейський Лазарчук В. В. пояснив, що причиною зупинки ОСОБА_1 було зупинення ним транспортного засобу під заборонений знак на площі Л. Українки в центрі м. Новоград-Волинський. При розмові з ним було відчутно запах алкоголю, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, однак не на місці, а в лікарні. Разом з останнім в поліцейському автомобілі почали слідувати до медичного закладу, однак в салоні ОСОБА_1 передумав і сказав, що згоден пройти огляд за допомогою Драгера на місці, що й було зроблено. Будь-яких його друзів з ним не було.

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за тестом Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Результати огляду на стан сп`яніння водія, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про що зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №001749 від 20.08.2021;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Драгер 6810 з результатом самого тесту від 20.08.2021, який було проведено цього ж дня о 05 год. 33 хв. та складено відповідно до Інструкції;

довідкою про адміністративне правопорушення, відповідно до якої в ОСОБА_1 20.08.2021 буловилучено посвідчення водія НОМЕР_2 ;

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який підтвердив проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та результати даного огляду.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису видно, що під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував керування 20.08.2021 транспортним засобом, та, окрім того, пропонував поліцейським вирішити питання без складання протоколу.

Принагідно зазначити, що акт огляду з його результатом був підписаний ОСОБА_1 особисто. Його друг, про якого він зазначав у суді, як свідка, який би підтвердив, що він не керував автомобілем взагалі, не прибув для допиту в судове засідання.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Згідно із п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, які він написав у протоколі, складеному вже після проходження процедури огляду на стан сп`яніння, не доводить відсутності факту порушення та не спростовує правомірність процесуального документу.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9. «а» ПДР, згідно із яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію».

В підсилення своєї правової позиції, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, не встановлено.

На думку суду, його позиція щодо невизнання вини, обумовлена розумінням безповоротності накладення адміністративного стягнення та можливих негативних наслідків у майбутньому. Зокрема, захисник зазначав у минулих засіданнях, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і притягнення його до адміністративної відповідальності безумовно тягне його звільнення з лав ЗСУ.

Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в протоколі, стороною захисту наведено не було.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 ,за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 та виходячи з принципу того, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин