Провадження № 33/824/2129/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кумановського Михайла Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до вказаної постанови 14 листопада 2021 року о 00 годині 45 хв. ОСОБА_1 на вул.Кільцева дорога у м.Києві керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року адвокат Кумановський М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови.

Скарга мотивована тим, що відповідно до ст.266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного,

- 2 -

наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103, водію транспортного засобу, щодо якого у поліцейського є підстави вважати, що той перебуває у стані сп`яніння, має бути запропоновано огляд на стан сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків, за результатами якого складається акт. У разі відмови водія від огляду на місці або незгоди з результатами огляду, останній направляється для огляду до медичного закладу. Проте обставини, викладені в протоколі, не відповідають дійсності, оскільки пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився із результатом, про що вказав у протоколі «не згоден». Вважає, що у працівників поліції не було підстав складати протокол, а ОСОБА_1 мав бути направлений для огляду до медичного закладу, однак не встановивши у нього стан сп`яніння був складений протокол. Вказує, що після складання протоколу ОСОБА_1 самостійно 14 листопада 2021 року о 10 годині 30 хв. пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» та отримав висновок, що ознак сп`яніння не виявлено. З огляду на недотримання визначеної законом процедури огляду вона є недійсною згідно ч.5 ст.266 КУпАП. Суд залишив поза увагою, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування вини «поза розумним сумнівом», який визначений у рішеннях ЄСПЛ.

Також, адвокатом Кумановським М.В. заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи відбувся без участі захисника, копію судового рішення ні він, ні ОСОБА_1 не отримував, а про його наявність він дізнався з ЄДРСР, коли той запрацював.

Наведені причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює апелянту строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гора Р.М. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати постанову суду як незаконну.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника,вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або

- 3 -

щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який 14 листопада 2021 року на вул.Кільцева дорога у м.Києві керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції в медичному закладі відмовився.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 141622 від 14 листопада 2021 року, відповідно до якого 14 листопада 2021 року о 00 годині 45 хв. на вул.Кільцева дорога у м.Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в медичному закладі відмовився;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, що здійснював 14 листопада 2021 року оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря в медичному закладі.Зокрема з відеозапису вбачається, що працівник поліції чітко пояснив ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та назвав вголос нормативні документи, які передбачають необхідність в такому випадку проведення огляду на стан сп`яніння. Після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що той відповів «не має сенсу». Тоді працівник поліції чітко

- 4 -

та зрозуміло повідомив ОСОБА_1 про наслідки відмови у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП і повторно запропонував пройти огляд, на що ОСОБА_1 повторно відмовився. Після цього поліцейський втретє запитав чи це остаточна відмова, що ОСОБА_2 підтвердив.

- у рапорті працівника патрульної поліції щодо зупинки автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 01 січня2022 року у ОСОБА_1 а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови в розумінні п.п.2, 3 та 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , який вказав у протоколі що не згодний із його змістом.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання працівниками поліції визначеної законом процедури огляду, оскільки ОСОБА_1 мав бути направлений для огляду до медичного закладу, оскільки він не був згодний із результатами огляду на місці надумані та безпідставні.

По-перше, після зупинки автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння.

У випадку виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння він підлягає огляду лікарем і виключно у закладі охорони здоров`я, про що прямо зазначено у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також у Поряду направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою

- 5 -

КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Тобто, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не проводиться. Таке обумовлено тим, що спеціальні технічні засоби «Драгер» дають можливість здійснити огляд на місці зупинки автомобіля виключно на стан алкогольного сп`яніння, а для визначення стану наркотичного сп`яніння необхідно відбір аналізів (сеча, кров) в умовах медичного закладу.

За таких обставин посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки недумані та безпідставні, оскільки останній такого огляду не проходив.

При цьому апеляційний суд звертає увагу адвоката на те, що запис ОСОБА_1 у протоколі «не згодний» стосується його незгоди із складанням протоколу, а не із результатами огляду, як помилково вважає захисник.

По-друге, будь які підстави доставляти ОСОБА_1 для огляду до закладу охорони здоров`я у працівників поліції були відсутні, оскільки останній відмовився від проходження огляду, що зафіксовано на відеозаписі. Зокрема з відеозапису вбачається, що працівник поліції чітко пояснив ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та назвав вголос нормативні документи, які передбачають необхідність в такому випадку проведення огляду на стан сп`яніння. Після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що той відповів «не має сенсу», Тоді працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наслідки відмови у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП і повторно запропонував пройти огляд, на що ОСОБА_1 повторно відмовився. Після цього поліцейський втретє запитав чи це остаточна відмова, що ОСОБА_2 підтвердив.

Це ж стосується посилань у скарзі на недійсність огляду на підставі ч.5 ст.266 КУпАП з огляду на недотримання визначеної законом процедури огляду, які є безпідставними, бо огляд на стан наркотичного сп`яніння місці зупинки не передбачено законом, а від проходження огляду на у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтоване та передчасне складання протоколу без встановлення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а саме за його відмову від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння, що є окремим складом правопорушення, встановленим диспозицією ч.1 ст.130 КупАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що після складання протоколу ОСОБА_1 самостійно 14 листопада 2021 року о 10 годині 30 хв. пройшов огляд на стан наркотичного сп`янінняу КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» та отримав висновок, що ознак сп`яніння не виявлено, апеляційний суд відхиляє як такі, що не мають паравового значення.

Як вище вказувалося, огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також Поряду направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно вказаних нормативних документів огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться за направленням поліцейського у відповідному закладі охорони здоров`я.

При цьому з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж

- 6 -

протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п.7 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, п.13Порядку від 17 грудня 2008 року).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року).

Судом встановлено, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у відповідному закладі охорони здоров`я, а відтак підстави для його направлення і доставки до медичного закладу відсутні.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_1 , незважаючи на відмову від огляду за направленням поліцейського, самостійно проявив ініціативу і звернувся до лікаря і його огляд лікарем на стан сп`яніння проведений за відсутності поліцейського, якому результати не були вручені.

Наведене є порушенням приписів вказаної Інструкції від 09 листопада 2015 року, а тому згідно п.22 Інструкції суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів його медичного огляду.

Окрім того, апеляційний суд повторно звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності не за керування у стані сп`яніння, а саме за відмову від проходження огляду на вимогу працівників поліції.

Отже, надані апелянтом докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення парвопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законнним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень

- 7 -

норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 рокує законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кумановського Михайла Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постановусудді Святошинського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко