ПОСТАНОВА

Іменем України

14.01.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли із Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ААБ № 243339, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 15.12.2021 року 14 годині 50 хвилин в м. Жмеринка, Вінницької області, по вул..Богдана Хмельницького, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ21063» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Плетенчуком Р.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 15.12.2021 р.

Адвокат Кучер В.М. в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 , оскільки в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Додатково повідомив наступне а саме, що документи оформлені з численними порушеннями чинного законодавства (ст.266 КУпАП), надані ініціатором справи докази його винуватості суперечать поясненням ОСОБА_1 , а також не відповідають вимогам належності і допустимості, тому не можуть бути враховані судом при ухваленні рішення по справі.

Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення всупереч ст.255 КУпАП особі, відносно якої складено протокол, не роз`яснено права, і зокрема - право на захист, що доводиться як поясненнями ОСОБА_1 , так і змістом самого протоколу, у якому відсутній його підпис біля фрази про роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП. Копія протоколу ОСОБА_1 не вручена. Внаслідок юридичної неграмотності, ОСОБА_2 був позбавлений права на повноцінний захист, почувався безпорадним перед представниками влади, які спровокували формальні ознаки правопорушення з боку ОСОБА_1 , надали йому для підписання складене поліцейським пояснення, з яким його не ознайомили, а також сфальсифікували інші докази, які є недопустимими.

Працівниками поліції допущено грубі порушення закону щодо порядку проведення освідування особи на стан сп`яніння та оформлення матеріалів. Так 15.12.2021 р. о 15 год. 20 хв. була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу за ч.2 ст.126 КУпАП. Під час розгляду справи поліцейський Свиріда С.В. чомусь не виявив у правопорушника ознак наркотичного сп`яніння, справу розглянув з винесенням рішення. Вказана обставина свідчить про те, що або справа розглянута незаконно ( ОСОБА_1 , який нібито перебував у стані наркотичного сп`яніння, не міг усвідомлювати значення і обставин притягнення його до відповідальності; або підозра у тому, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння, є цілковито надуманою). Протокол за ч.1 ст.130 КУпАП складено через 10 хвилин після розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення.

Як видно з аналізу приєднаних доказів, у ОСОБА_1 не було виявлено об`єктивних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, а тому у поліцейського не було підстав для його направлення до медичної установи.

ОСОБА_1 стверджує, що після зупинки автомобіля, поліцейський не оформив для нього письмового направлення на огляд. Копія такого направлення не приєднана до матеріалів протоколу. Також з відеозапису не вбачається, щоб таке направлення оформлювалось та видавалась особі на руки.

В поясненнях свідків також відсутня інформація про те, що у ОСОБА_1 була наявна хоча б одна з необхідних ознак для підозри його у наркотичному сп`янінні.

Отже, за вищенаведених доказів можна зробити обґрунтований висновок, що припущення поліцейського ОСОБА_3 про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння є безпідставними, а його усна вимога про проходження освідування у медичному закладі м.Вінниці носить характер зловживання службовим становищем та упередженого ставлення до конкретного водія, нехтування його правами і свободами, схиляння водія до відмови, що вбачається з манери спілкування із ОСОБА_1 . Зазначені обставини відображені на приєднаному до протоколу відеозаписі.

В письмовому поясненні ОСОБА_1 повідомив суд, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, тому що 15 грудня 2021 р. біля 15.00 год. він їхав на своєму автомобілі по вул.Б.Хмельницького у м.Жмеринці вув зупинений поліцейським патрулем, які зажадала водійського посвідчення, якого у ОСОБА_1 не виявилось. Тоді співробітник поліції на місці виніс постанову про накладення на нього штрафу.

Після цього один з поліцейських висунув припущення, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що останній заперечував, тому що наркотичні засоби не вживає та між нами виник невеликий спір, в ході якого ОСОБА_1 переконав поліцейського в тому, що нема потреби його перевіряти, після чого йому було дозволено подальше керування автомобілем та він продовжив рух.

Ніяких документів поліцейський щодо наркотичного сп`яніння не складав та ОСОБА_1 не вручав; права особи, що притягується до відповідальності, йому не роз`яснювалися; від керування автомобілем не відсторонювали. В подальшому він дізнався, що відносно нього до суду направлено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, однак не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння, оскільки таке йому не пропонувалось та відповідне направлення не видавалось.

Заслухавши пояснення адвоката Кучера В.М., вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Слід зазначити, що особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та надання іншій особі автомобіля для подальшого керування.

Згідно з пунктами 8 та 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В матеріалах справи відсутнє таке направлення, хоча оригінал такого документу обов`язково має бути наявним при матеріалах адміністративної справи.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського містить відомості де ОСОБА_1 погоджується проїхати на предмет проходження освідування до медичного закладу, однак після зупинки запису о 14 год. 58 хв. а в подальшому відновлення запису о 15 годині 54 хвилини, майже через годину ( відеозапис за цей період відсутній) гр. ОСОБА_1 відмовляється і проходження освідування на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння. Тобто безперервний запис не здійснювався працівником поліції, а також поліцейським не роз`яснено особі правопорушника права, передбачені ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено як вказаною інструкцією та і іншими чинними нормами закону.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 з огляду на добровільне здійснення даною особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, цілі на проходження медичного огляду саме на стан наркотичного сп`яніння, що вбачається з представленого відеозапису, узгоджуючись з положенями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст., 130, 221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Порощук П.П.