ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/348/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови, громадянин ОСОБА_1 13 листопада 2021 року о 18 год. 36 хв. в м. Тернополі по вул. Лозовецька, 8, керував транспортним засобом Mersedes Benz E240, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що неповідомлення його у спосіб передбачений законом про дату і місце розгляду справи є істотним порушенням його прав гарантованих як Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, так і КУпАП. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки виявляв бажання пройти такий огляд. Вказує на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Апелянт звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2021 року був складений не в присутності двох свідків. Також зазначає, що працівники поліції штучно створили умови, які перешкоджали ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а саме намагались провести огляд його автомобіля та викликали слідчо-оперативну групу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Аламбець Н.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі. Як вбачається з матеріалів справи, апелянту копію постанови судом першої інстанції надіслано 04 січня 2022 року, проте дану постанову ОСОБА_1 не отримав, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні. З матеріалів справи вбачається, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 08 червня 2022 року, а апеляційну скаргу подав 17 червня 2022 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №201244 від 13 листопада 2021 року; відеозаписом з реєстратора службового автомобіля працівників поліції; відеозаписом із нагрудних відеокамер поліцейських (камера_000023, камера_000036, 000120); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 13 листопада 2021 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що неповідомлення у спосіб передбачений законом про дату і місце розгляду справи є істотним порушенням його прав гарантованих як Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, так і КУпАП суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як вбачається з матеріалів цієї справи при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи відбудеться 06 грудня 2021 року о 10 год. 00 хв. в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, що підтверджено самим протоколом. Вищевказані доводи апеляційної скарги також спростовуються іншими матеріалами справи. Зокрема даними відеозапису (файл .avi з 18:53 хв. по 18:54 хв.) зафіксовано як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про день та час розгляду справи.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав повторно здійснювати виклик ОСОБА_1 в судове засідання 06 грудня 2021 року.

Наведене також вказує на те, що ОСОБА_1 було відомо про час і місце розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, однак він в судове засідання не з`явився і не надав суду доказів існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому взяти участь в судовому розгляді. Не надано таких доказів і в ході апеляційного розгляду.

Окрім того, зазначені доводи не можуть бути підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, оскільки вони не визначені такими у ст.247 КУпАП.

Також, можливість реалізувати усі процесуальні права, передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП, в тому числі подати нові докази і викласти свої доводи щодо суті правопорушення, була забезпечена ОСОБА_1 і його захиснику під час апеляційного розгляду для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про скасування оскарженої постанови з тих підстав, що працівники поліції не забезпечили проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки автомобіля є безпідставними, оскільки відповідно до змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 року, водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, підлягають огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу обов`язкове. Форма направлення на огляд водія транспортного закладу наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Доводи апеляційної скарги, про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відповідно до вказаного порядку, а він не відмовлявся від проходження такого огляду, а навпаки виявляв бажання його пройти спростуються наявними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівник поліції у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння, які були озвучені ОСОБА_1 , запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився вийти зі свого автомобіля та проїхати до медичного закладу. Тобто, зафіксована на відео поведінка апелянта, яка підтверджується його особистими поясненнями, до та під час складання протоколу не спростовує наявних у справі відомостей і висновків суду першої інстанції про ігнорування ОСОБА_1 законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду, яку він згідно вимог п.2.5. ПДР повинен був виконати добровільно та беззаперечно без висунення будь-яких додаткових умов. Незважаючи на вказані вимоги закону ОСОБА_1 проігнорував неодноразові вимоги працівника поліції, а саме безпосередньо після того як працівник поліції їх оголосив ОСОБА_1 закрив вікно автомобіля і відмовився з нього виходити та вмикав гучно музику. Такі дії працівник поліції правильно оцінив як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, про що склав відповідний протокол.

Аналізуючи відомості, які зафіксовані на відеозаписах, апеляційний суд дійшов висновку, що після невиконання вимоги пройти огляд на стан сп`яніння уже в ході подальшого спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 лише формально висловлював згоду пройти огляд на стан сп`яніння, однак своєю поведінкою та діями ухилявся від проходження такого огляду, який не може проводитись примусово.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки його дії свідчили про небажання проходити відповідний огляд, а тому доводи апелянта про те, що від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не відмовлявся суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, фіксувалася поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що протокол не було оформлено в присутності двох свідків не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, висновки якої ґрунтуються на вимогах закону (ч.2 ст. 266 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021р.).

Інші доводи апеляційної скарги зокрема те, що працівники поліції штучно створили умови, які перешкоджали ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, фактично зводяться до незгоди апелянта із оскарженою постановою, проте висновків суду жодним чином не спростовують.

Так, з наданих в ході в апеляційного розгляду стороною захисту копій матеріалів кримінального провадження №0001797 вбачається, що слідчо-оперативна група була викликана у зв`язку з тим, що 13 листопада 2021 року близько 19 год. 00 хв. у м.Тернополі по вул.Лозовецька, 10 було виявлено ОСОБА_1 , який зберігав при собі три згортки із невідомою речовиною. Огляд місця події з цього приводу проводився в період з 20 год. 09 хв. по 20 год. 18 хв. Згідно відеозаписів, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення та надані стороною захисту під час апеляційного розгляду, на виклику слідчо-оперативної групи наполягав саме ОСОБА_1 , а вказане кримінальне провадження відносно нього було в подальшому закрито за відсутністю події злочину, оскільки в речовині, що знаходилась в добровільно виданих ним згортках, не було виявлено наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Аналізуючи наведені обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 близько 18 год. 36 хв. 13 листопада 2021 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки виклик слідчо-оперативної групи та огляд місця події було здійснено після того як ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя