Провадження № 33/824/1850/2022 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює виконавчим директором ГО «Сила Права», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20.11.2021 року о 20 год. 50 хв. в м. Києві, вул. Банкова, 9, керував автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру АА-00647..

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не надала належної оцінки доказам по справі та дійшла необґрунтованого висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відомостей про рух транспортного засобу матеріали справи не містять, а наявний відеозапис підтверджує виключно незгоду із пред`явленим йому звинуваченнями, незаконність та зухвалість дій працівників поліції, які чинили на нього психологічний тиск. Також вказує на порушення процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки працівниками поліції під час оформлення матеріалів, всупереч вимогам Порядку направлення водіїв для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду , затв. постановою КМУ від 17.12.2008 року, не було залучено свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, та вказує, що хоча він і був присутнім в судовому засіданні, однак копію судового рішення після судового засідання йому вручено не було, після неодноразових звернень до місцевого суду копію вказаної постанови він отримав лише 16.06.2022 року, при цьому в Єдиному державному реєстрі судових рішень вказана постанова оприлюднена 20.06.2022 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 15.02.2022 року, а апеляційна скарга подана 27.06.2022 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки особою в судовому засіданні доведено поважність пропуску строку на апеляційне оскарження

Заслухавши доповідь судді, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП

Проте, висновки судді про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на матеріалах справи не ґрунтуються.

Як випливає із змісту постанови, винуватість ОСОБА_1 обґрунтована доказами, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції, відеозапису події з бодікамери поліцейського.

Як пояснив ОСОБА_1 , 20.11.2021 року ввечері він, після вживання спиртних напоїв за місцем роботи під час святкування дня народження співробітника, на прохання водія автомобіля Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 забрати у салоні цигарки, взявши у нього ключі від транспортного засобу, вийшов з офісного приміщення , підійшов до автомобіля, відчинив його. Після чого до нього підійшли працівники поліції з метою довідатися про його дії у вечірній час у автомобілі. В подальшому вони виявили у нього ознаки сп`яніння та викликали патрульних поліцейських, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки до керування транспортним засобом відношення не мав. Після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення він повернувся до офісного приміщення , віддав ключі від автомобіля водію, з яким на таксі поїхали по домівках.

З його пояснень вбачається, що ОСОБА_1 не заперечуючи фактів наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, стверджував, що не був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зміст суті адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, не може бути визнаний об`єктивним доказом у справі, а інших даних про керування особою транспортним засобом протокол не містить.

Крім того, відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, з яким кореспондуються положення п.6 Розд. Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. Наказом МВС України від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначеними нормативними актами підкреслено, що факт такої події як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння має встановлюватися при обов`язковій присутності свідків.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення поліцейським складений, в порушення вимог законодавства, без присутності двох свідків, то дані, які містяться у ньому, не можуть бути визнані допустимими доказами.

Як зазначено у рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 ПГОП №2 ГУ НП м. Києва Мельника Богдана, у м. Києва вул.. Банкова,9 був виявлений автомобіль Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався, а після того, як він зупинився, з транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, що стало причиною виклику екіпажу патрульної поліції для складання адміністративних матеріалів.

Тобто, з рапорту випливає, що поліцейський Мельник Богдан був очевидцем події.

Проте, інформація , викладена у рапорті, не була перевірена суддею щляхом допиту особи в судовому засіданні у якості свідка, а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Також, з відеозапису події вбачається, що під час події ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування транспортним засобом, а поліцейський, який прибув на місці події у складі екіпажу патрульних та складав протокол про адміністративне правопорушення, спростовував його твердження наявністю записів про рух транспортного засобу з багаточисельних камер спостереження поблизу Офісу Президента, які не можуть буди пред`явлені ОСОБА_1 , а будуть долучені до матеріалів справи для розгляду протоколу у суді.

Проте, відеозаписи з камер спостереження, про які згадував поліцейський, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучені, а відеозапис події з бодікамери поліцейського не містить даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КПК України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростували пояснення ОСОБА_1 і свідчили про те, що останній був особою, яка керує транспортним засобом, поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не зібрано.

З огляду на наведене , доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про порушення поліцейським процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення про відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в установленому порядку огляду стан алкогольного сп`яніння , є слушними.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль