Дата документу 04.08.2022 Справа № 554/4770/22
СПРАВА N 554/4770/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» серпня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Гладкої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №230197 від 13.06.2022 року, 13.06.2022 року, близько 00 години 40 хвилин, на вул. Котляревського, 15А в м. Полтава, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився в установленому законом порядку за згодою водія на місці за допомогою Alcotest 7510 Drager в присутності свідків, результат 2,72 %, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 13.06.2022 року за місцем його проживання, за адресою АДРЕСА_1 , перебував його друг ОСОБА_2 , який попросив в нього інструменти, які знаходились в автомобілі, що стояв біля під?їзду. Біля 00 годин 00 хвили, вони вийшли разом з ОСОБА_3 до автомобіля та побачили, що невідома особа просвічує ліхтарем у вікна припаркованих автомобілів. Він крикнув особі, щоб той зупинився, однак особа побігла в невідомому напрямку. Оскільки раніше до цього з його автомобіля викрадали акумулятор, то він побіг за вказаною особою, передавши ключі від автомобіля ОСОБА_4 . Він вибіг на вул. Котляревського, особи видно не було. В цей час до нього також під?їхав ОСОБА_5 на його автомобілі. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та побіг у двір, намагаючись віднайти невідому особу, а він залишився біля автомобіля. В цей час під?їхали працівники поліції. В цей час автомобіль стояв на узбіччі, дверцята автомобіля були відчинені, а він знаходився біля водійської двері. Він пояснив працівникам поліції, що вони намагались наздогнати невідомого чоловіка, який хотів обкрасти машини, а оскільки з його автомобіля неодноразово викрадали акумулятори, він вирішив його затримати. Оскільки він був володільцем автомобіля, знаходився біля машини, а в ОСОБА_5 не було жодних документів, то вони домовились, що скажуть нібито саме він керував автомобілем, хоча за кермом фактично знаходився ОСОБА_5 , який після зупинки автомобіля, пішов у двори шукати крадія. Йому запропонували пройти огляд, він його прийшов за допомогою Alcotest Drager, результат 2,72%. З результатом він погодився.

Представник правопорушника захисник Антонова В.М. в судовому засіданні пояснила, що диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп?яніння, проте доказів на підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Відеозапис, який долучено до протоколу розпочинається з того, що інспектор підходить до припаркованого автомобіля з відкритими дверцятами біля якої знаходиться ОСОБА_1 . Сам факт підтвердження ОСОБА_1 керування автомобілем не може бути достатнім доказом правомірності дій суб?єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення правомірності таких дій. Надані суду відеоматеріали взагалі не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 , що є обов?язковою ознакою об?єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення. З наданого до суду матеріалу вбачається лише той факт, що перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510. Крім того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп?яніння. В даному випадку працівники поліції під?їхали до транспортного засобу, який стояв на узбіччі із увімкненими аварійними сигналами зупинки. Також, відеофіксація самого правопорушення здійснювалась не перманентно, а вибірково, надані відеоматеріали не містять безперервної фіксації подій та обстановки при виявленні адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису,затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року. Також, з роздруківки тесту слідує, що калібрування приладу проведено 22 липня 2021 року, а згідно з Інструкції є експлуатації вказаного приладу Alcotest Drager 7510 передбачені інтервали технічного обслуговування приладу, тобто калібрування, яке в свою чергу має проводитись кожні шість місяців. Вказана обставина ставить під сумнів достовірність показників вказаного приладу. З огляду на усе вищевикладене, уповноваженою особо не надано належних, беззспірних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності були достатніми для підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 13.06.2022 року він зайшов до свого друга ОСОБА_1 за місцем його проживання, за адресою АДРЕСА_1 , щоб попросити в нього інструменти. ОСОБА_6 сказав, що інструменти знаходяться в автомобілі, який стоїть біля під?їзду. Біля 00 годин 00 хвили, вони вийшли до автомобіля та побачили, що невідома особа просвічує ліхтарем у вікна припаркованих автомобілів. ОСОБА_6 крикнув йому, щоб той зупинився, однак особа побігла в невідомому напрямку. ОСОБА_6 побіг за чоловіком, а йому передав ключі від автомобіля. Він сів в машину та поїхав на вул. Котляревського, проїхав метрів 300 і зупинився, вийшов з машини та пішов шукати чоловіка у двори, а ОСОБА_6 в цей час підійшов до машини. Не зайшовши крадія, він повернувся до авто. В цей момент до них під?їхали працівники поліції, запитали, чому вони в комендантську години знаходяться на вулиці. Так як володільцем автомобіля був ОСОБА_6 , а в нього не було жодних документів, він попросив ОСОБА_6 сказати, що той був за кермом. ОСОБА_6 погодився, а він відійшов в бік. ОСОБА_6 повідомив поліцейським, що вони намагались зупинити крадія, оскільки у дворі постійно обкрадали автомобілі. Поліція запропонувала ОСОБА_6 пройти огляд, він погодився та продув у трубку.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №230197 від 13.06.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківка тесту «Drager «Alcotest 7510» з показниками 2,72%, письмові пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 425 грн., довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, а також відеодиск, на якому зафіксовано запис події.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, наданий до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається лише факт знаходження ОСОБА_1 біля автомобіля з відчиненими дверима, який припаркований на узбіччі з увімкненим аварійним сигналом зупинки.

Доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Надані до справи письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки по-перше, їх пояснення спростовуються доданим до справи відеозаписом події, на якому зафіксовано факт знаходження ОСОБА_1 біля автомобіля, який припаркований на узбіччі з увімкненим аварійним сигналом, а по-друге, вказані свідки до суду для допиту не з?явились, з невідомої причини, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, а отже судом вони безпосередньо не допитувались, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та відмову від дачі показань не попереджались.

Таким чином, перебування особи в стані алкогольного сп?яніння не за кермом та у транспортному засобі, який не є в стані руху, а знаходиться в нерухомому стані не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Той факт, що на відеозапису ОСОБА_1 підтверджує факт керування автомобілем не є належним доказам на підтвердження цієї обставини, оскільки сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суд у справі №537/2088/17 від 15.05.2019 року та у справі № 177/525/17 від 08.07.2020.

Крім того, застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладі регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису,затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ вказаної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.п. 1, 2 Розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Пунктом 1 Розділу VIIІ передбачено, що вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

Пунктами 5,6,7,9 Розділу VIIІ передбачено, що контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування.

Переглянувши надані відеоматеріали, судом було встановлено, що вони не містять безперервної фіксації події, відеозапис із реєстратора №467810 з моменту початку переривається двічі, з 09:43 хвилин до 09:51 хвилини та з 18:38 хвилин до 18:45 хвилин.

Тобто, уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери.

Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією.

Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозаписи на DVD диску, змінювався або коригувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв?язку із чим, доданий до протоколу відеозапис суд визнає неналежним та недопустимим доказом по справі.

Також, пунктами 1-7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп?яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво ПРО повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3). Перед проведенням огляду на стан сп?яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп?яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стосовно законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, може також проводитися позачергова, експертна та інспекційна повірка. Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, за п.14 Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірюваної технічки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року №193, періодичній повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, визначені в Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженому постановою КМУ від 04.06.2015 року №374.

Міжповірочний інтервал для аналізаторів медичного призначення (п.3), в т.ч. й електрохімічних, а також для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі (п.13), що видихається, установлений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірюваної техніки, що перебувають в експлуатації» від 13.10.2016 року №1747 та становить 1 рік.

Разом з тим, Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

Як вбачається із матеріалів провадження огляд на стан сп?яніння ОСОБА_1 проводився 13.06.2022 року за допомогою приладу газоаналізатору «Drager «Alcotest 7510» прилад ARLM-0377, який востаннє проходив перевірку калібровки 21 липня 2021, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

За таких обставин, оскільки технічний засіб «Drager «Alcotest 7510» не пройшов у визначений час повірку, його показники (а.с.2) не можуть вважатися допустимим доказом, що, відповідно, позбавляє суд можливості посилатись на вказаний доказ на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а доводи останнього разом з доводами його представника, викладені як в письмових поясненнях на протокол, так і в судовому засіданні під час розгляду справи, не спростовані.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає

Керуючись ст. 9, ч.1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна