Справа № 950/625/22
Провадження № 3/950/413/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 ; не працює),

за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ВАБ № 391490 від 19.05.2022, 17.05.2022 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 вдома вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , під час якої словесно погрожував їй фізичною розправою та висловлювався в її бік нецензурною лайкою чим вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно сварився з матір`ю, однак фізичною розправою їй ніколи не погрожував. Сварка почалася на побутовому ґрунті, оскільки увечері 17.05.2022 він повернувся додому із тимчасових заробітків, був п`яний. Повернувся пізно, а не о 18 годині як зазначено у протоколі. Мати зробила йому зауваження з приводу того, що він зловживає алкоголем після чого вони почали сваритися. При цьому не заперечує, що виражався у бік матері нецензурно, однак у відповідь вона його також сварила, лаялися один на одного. Додані до протоколу пояснення він підписав не читаючи, так як довіряв поліцейським. З приводу зазначених там погроз фізичною розправою матері повністю заперечує такий факт.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що пізно ввечері 17.05.2022 син прийшов додому, був п`яний. Вона зробила йому зауваження з приводу зловживання алкоголем, через що між ними виникла сварка під час якої вони один на одного почали кричати в тому числі виражалися нецензурно. При цьому фізичною розправою син їй не погрожував, про таке вона поліцейським не говорила, а тому чому про це зазначено у заявах не знає. Зранку 18.05.2022 син прокинувся та попросив дати йому грошей щоб похмелитися, вона жбурнула в його сторону гроші, після чого вони знову посварилися. У поліцію телефонувала, однак не через те що злякалася або боїться сина, а з тією метою, щоб син перестав вживати алкоголь, хотіла щоб з ним провели бесіду. З сином сваряться періодично, однак він її не ображає, на даний час проживають мирно.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності та потерпілу, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 вищевказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Дослідивши протокол та додані до нього документи, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Належних та допустимих доказів зворотного суду надано не було.

Між ОСОБА_1 та його матір`ю виникла сварка на побутовому підґрунті з приводу вживання останнім алкоголю, а виклик поліції був обумовлений не необхідністю потеплілої захиститися від кривдника, а з метою виховання, як зазначила потерпіла скоріше з метою помсти останньому.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад такого правопорушення у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Косолап