ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1221/22 Справа № 199/5011/22 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання захисника Солнцева Олексія Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.09.2022 року щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.09.2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 496,00 грн.

26 вересня 2022 року захисник Солнцев О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання захисник вказує на те, що, оскільки копію судового рішення він фактично отримав лише 22.09.2022 та останній день на подання апеляційної скарги 24 вересня 2022 року був неробочим днем (суботою), тому він подав скаргу у перший після вихідних робочий день 26 вересня 2022 року. Отже захисник вважає, що ним з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску захисником строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду його справи Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська 14 вересня 2022 року, давав пояснення щодо обставин події та був обізнаним про зміст ухваленого щодо нього судового рішення.

Крім того, згідно наявної у справі заяви адвоката Солнцева О.Ю. (а.с.16), він був залучений до участі у справі 14 вересня 2022 року та отримав матеріали справи для ознайомлення 22 вересня 2022 року.

Отже, наведене свідчить про те, що сам ОСОБА_1 та його захисник Солнцев О.Ю. безумовно були обізнані про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення і про зміст ухваленого судом рішення, а отже мали можливість своєчасно подати апеляційну скаргу, але не скористалися своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк, який спливав 24 вересня 2022 року.

Не можна погодитися з доводами захисника про те, що визначальною датою у даному випадку є дата отримання ним 22.09.2022 року копії судового рішення, оскільки це суперечить приписам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дати отримання копії оскаржуваного рішення. При цьому діюче законодавство України про адміністративні правопорушення не робить виключень щодо спливу процесуальних строків, у випадках, коли останній день припадає на вихідний чи не робочий день, на що посилається захисник.

Таким чином, у відповідності до приписів ч.2 ст.294 КУпАП, строк подання апеляційної скарги на рішення судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.09.2022 року обчислюється не з дати отримання захисником копії судового рішення 22 вересня 2022 року, а з дати ухвалення судового рішення, тобто з 14 вересня 2022 року, та сплив 24 вересня 2022 року. Між тим вказаних процесуальних строків захисником не було дотримано. Натомість, як свідчать матеріали справи, апеляційна скарга була ним сформована 23 вересня 2022 року, тобто ще до спливу строку на апеляційне оскарження, але фактично подана через Укрпошта лише 26 вересня 2022 року (а.с.19-23, 30), тобто після спливу визначеного законом строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні захисника Солнцева О.Ю. доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.09.2022 року та апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки, як сам ОСОБА_1 , так і його захисник, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після проголошення постанови місцевого суду, не скористалися наданим їм законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні захисника не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника Солнцева О.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.09.2022 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити захиснику Солнцеву Олексію Юрійовичу у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.09.2022 рокувідносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО