ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби, посада: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , командир 1 взводу 6 роти 5 батальйону охорони, старший лейтенант військової служби за призовом під час мобілізації (на особливий період), на посаді перебуває з 27.06.2022,

за ч.2 ст. 172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

18 листопада 2022 року о 17:30 год старший лейтенант ОСОБА_1 перебував на службі в АДРЕСА_3, отримав інформацію, що у солдата ОСОБА_2 померла мати. Старший лейтенант ОСОБА_1 мав зателефонувати на всі номери телефонів, які були вказані в рапорті на відпустку за сімейними обставинами з метою підтвердження або спростування вказаних обставин, але зміг зв`язатись лише з одним із вказаних контактів - сестрою солдата ОСОБА_2 , яка підтвердила смерть матері та зобов`язалася надіслати довідку про смерть матері ОСОБА_3 , як тільки відновлять електропостачання. З іншими особами, які були вказані в рапорті, зв`язку не було. Свідоцтво про смерть до рапорту надано не було. Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 не отримав офіційного підтвердження факту смерті матері солдата ОСОБА_2 та порушив питання перед начальником щодо надання останньому відпустки.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що до його повноважень як командира взводу не входить вирішення питання щодо надання відпусток військовослужбовцям. Також пояснив, що отримавши інформацію про смерть матері солдата ОСОБА_2 , розуміючи терміновість вирішення питання щодо відпустки, отримавши усне підтвердження про смерть від сестри солдата ОСОБА_2 , вирішив порушити питання щодо надання солдату відпустки за сімейними обставинами без наявності довідки про смерть або свідоцтва про смерть.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Склад адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, передбачає недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх військових службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

При цьому невиконання службових обов`язків означає невиконання військовою службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі, коли службова особа повністю не виконує свої обов`язки.

Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії військової службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби, тобто службова особа виконує свої обов`язки неналежно, діє не до кінця, не вчиняє всіх очікуваних від неї дій.

При накладенні адміністративних стягнень, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вчинення старшим лейтенантом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Суд із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги, що старший лейтенант ОСОБА_1 безпосередньо не приймав рішення щодо надання відпустки солдату ОСОБА_2 , вжив заходи щодо перевірки наданої інформації, але через незалежні від нього причини (відсутність електроенергії та зв`язку) не зміг отримати документи, що підтверджували б смерть близького родича військовослужбовця, враховуючи, що дане правопорушення не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, приходить до висновку про малозначність правопорушення.

З урахуванням вказаних обставин відносно старшого лейтенанта ОСОБА_1 можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП, з оголошенням йому усного зауваження, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.22, ст.172-15, ст. 284, ст. 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП за малозначністю правопорушення та оголосити усне зауваження, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. М. Сіянко