Справа № 544/31/22
Пров. № 3-зв/544/1/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського крайонного суду Полтавської області Сайко О.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Пирятинського районного суду Полтавської області Нагорної Наталії Володимирівни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд судді Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О.О. надійшла заява про самовідвід судді Пирятинського районного суду Полтавської області Нагорної Наталії Володимирівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП. Самовідвід, заявлений суддею Нагорною Н.В., обґрунтований тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за договором купівлі-продажу від січня 2021 року придбав у неї автомобіль марки Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , що може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості будь-якого рішення судді.

Так, судом встановлено, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Розглянувши заяву про самовідвід, вважаю заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Питання щодо обставин, що виключають участь судді в адміністративному провадженні в Кодексі України про адміністративні правопорушення не передбачене. В зв`язку з цим необхідно керуватися аналогією закону: нормами Кримінального процесуального Кодексу України.

Так, п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, доходжу до висновку, що заяву про самовідвід судді Нагорної Н.В. слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Пирятинського районного суду Полтавської області Нагорної Наталії Володимирівни про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130, ст. 185 КУпАП -задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сайко