Дата документу Справа № 314/2068/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2068/22 Головуючий в 1 інст. Свідунович Н.М.
Провадження №33/807/551/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 172-20, ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 21.08.2022 о 02 годині 00 хвилин матрос ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді водій військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, 21.08.2022 о 03 годині 20 хвилин матрос ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовцям військової служби правопорядку.
Крім того, 21.08.2022 о 01 годині 14 хвилин по вул. Центральній в с. Матвіївці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», та у медичному закладі охорони здоров`я відмовився.
Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 вересня 2022 ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 172-20, ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що із вказаним рішенням не погоджується за наступних обставин. Так, факт керування транспортним засобом ним у стані алкогольного сп`яніння у даному випадку не доведений, відеозйомка долучена в якості доказу здійснювалася на мобільний телефон, що суперечить вимогам Інструкції № 1026, а тому є неналежним доказом. Вказує, що в матеріалах справи є його заява про визнання винним за ст.172-20 КУпАП, а не за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, протокол за ст.130 КУпАП складений за відсутністю понятих та свідків. Посилаючись на ст. 15 КУпАП вказує, що застосування штрафу є незаконним, оскільки до нього були застосовані заходи дисциплінарного впливу Збройними Силами України.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно нього закрити.

У призначене судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його адвокат не з`явилися, були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, від захисника ОСОБА_2 надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, тому розгляд справи, згідно ч.6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Так, постанова Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 вересня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 та ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, останнім не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 106602 від 21.08.2022 року та визнаних судом доведеними підтверджується:
направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗ НПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.08.2022 р.,

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 21.08.2022 р.,
відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Посилання в апеляційній скарзі щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Так, відеозаписом події, долученого до справи, зафіксована розмова працівника поліції та ОСОБА_1 , який на запитання поліцейського про керування транспортним засобом відповідає стверджувально. Далі, працівник правоохоронного органу повідомляє, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння і пропонує пройти огляд на місці, на що водій відмовляється. При цьому, ОСОБА_1 зазначає про вживання пива в кількості двох пляшок.
Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, і на переконання апеляційного суду, порушень щодо процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не виявлено.
Доводи щодо відсутності понятих та свідків при складанні протоколу не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.
Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів.
Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він знятий на мобільний телефон є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: позитивна відповідь ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом, його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та вказівка водія про вживання пива в кількості двох пляшок.

Що стосується того, що відеозапис, наявний в матеріалах справи знятий на мобільний телефон, а тому такий не може бути належним доказом у справі, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що до ОСОБА_1 були застосовані заходи дисциплінарного впливу Збройними Силами України, а тому доводи про накладення штрафу незаконним є безпідставні, оскільки згідно із ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Одночасно слід зауважити про різні види відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33-36 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 172-20, ст. 185 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду М.С. Тютюник