Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., перевіривши апеляційну скаргу захисника Войтовича В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20 вересня 2022 року о 16 год 00 хв на автодорозі М-19, 137 км у с.Сирники Луцького району керував автомобілем марки ВАЗ 21099 р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) та відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

18 листопада 2022 року захисник Войтович В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді незаконною. Просить постанову судді скасувати та провадження у справі закрити.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки ОСОБА_1 отримав копію постанови 07.11.2022.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брав, копію оскаржуваної постанови судді отримав лише 07 листопада 2022 року, а тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Проте, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі проадміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.

Разом з тим, апеляційну скаргу захисник Войтович В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав лише 18 листопада 2022 року, що стверджується відповідним штампом на апеляційній скарзі, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який збіг 31 жовтня 2022 року (з урахуванням неробочих днів).

При слід відмітити, що в апеляційній скарзі захисник вказує, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 07.11.2022, а 09.11.2022 уклав із захисником договір про надання правової допомоги.

Однак, захисник апеляційну скаргу при цьому подав лише 18.11.2022, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, навіть з моменту отримання копії судового рішення, який закінчився 17.11.2022.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі ПреамбулиКонвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті мотиви, які наведено у апеляційній скарзі захисника Войтовича В.А. не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, так як повністю суперечать положенням ч.2 ст.294 КУпАП.

Також варто відмітити, що з наявного у справі відеозапису убачається, що правопорушник під час спілкування з працівниками поліції та оформлення матеріалів жодного разу не повідомляв про наявність обставин, про які вказує захисник в апеляційній скарзі (а.с.5), зокрема про смерть близької людини. Більше того, ОСОБА_1 власноручно вказав у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього: «випив 0,5 пива» (а.с.1).

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини, необхідно відмовити у задоволенні клопотання захисника Войтовича В.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 та повернути матеріали апеляційної скарги особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника Войтовича В.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягаєє

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов