Справа № 298/1432/22
Номер провадження 3/298/1208/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2022 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011840 від 6 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011840 від 6 жовтня 2022 року, складеним начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковником ОСОБА_2 , "о 15 год. 00 хв. 05.10.2022 року заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майором ОСОБА_3 під час здінення перевірки організації несення служби прикордонним нарядом «Розвідувально-пошукова група» встановлено факт порушення правил несення прикордонної служби солдатом ОСОБА_4 (згідно наказу на охорону державного кордону в період з 08 год. 30 хв. до 22 год. 30 хв. 05.10.2022 року в районі 91-92 прикордонного знаку), а саме: знаходився у лежачому положенні на 92 прикордонному знаку, патрулювання визначеної ділянки не здійснював, що виразилось у невиконанні правил несення прикордонної служби.

Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 11 глава 2 розділу ІІ («Прикордонним нарядам забороняється: відволікатись від несення служби.») та пункту 9 глава 5 розділу ІІ («Під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуватись від одного місця несення служби до іншого; вести спостереження за місцевістю…») Інструкції про службу прикордонних нарядів» Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19 жовтня 2015 року №1261, отже здійснив вказані дії в умовах воєнного стану, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП».

Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід повернути для належного оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення: є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Приписами ч.2 ст.172-18 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

З комплексного аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-18 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає порушення правил несення прикордонної служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності.

В той же час, зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП за кваліфікуючою ознакою - вчинене в умовах особливого періоду, уповноваженою на складання протоколу посадовою особою у фабулі протоколу не наведено жодних відомостей про введення такого періоду на території України.

Судом наголошується, що сам факт настання особливого періоду не звільняє особу, яка складає протокол, зазначати в протоколі при формулюванні інкримінованого особі діяння обставини такої кваліфікуючої ознаки.

Суд вважає за доцільне роз`яснити, що суть адміністративного правопорушення має відповідати кваліфікації адміністративного правопорушення, така має бути конкретно визначена.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Відповідно до п.6 Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 23 жовтня 2021 року № 329, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України14 грудня 2021 р. за №1622/37244, уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені також на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

До протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол. (п.7 вказаної вище Інструкції).

У матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких не зазначено даних про посадову особу, яка такі пояснення відібрала, також пояснення не містять дати відібрання або ж надання таких.

Зі змісту протоколу слідує, що 5 жовтня 2022 року заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майор ОСОБА_5 здійснив перевірку організації несення служби прикордонним нарядом «Розвідувально-пошукова група», однак, окрім посилання на цю перевірку в протоколі, жодних відомостей про результати проведеної перевірки вказаною особою матеріали справи не містять, до протоколу не долучено рапорт, повідомлення або ж інші дані у підтвердження факту проведення перевірки, за наслідками якої встановлено факт порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби.

Також матеріали справи не містять жодних даних у підтвердження того, що ОСОБА_1 був відданий наказ на охорону державного кордону в період з 08 год. 30 хв. до 22 год. 30 хв. 05.10.2022 року в районі 91-92 прикордонного знаку.

При ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковником ОСОБА_2 , як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, та суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

За наявності вказаних недоліків, які позбавляють суд можливості встановити об`єктивну істину в справі, з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст. ст. 256, 278 КУпАП, з урахуванням положень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14, суд вважає за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП на доопрацювання органу, від якого надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, в ході якого усунути зазначені порушення.

Керуючись ст. ст. 256, 268, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повернути НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.