Справа №731/539/21
Провадження №3/731/8/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Чичоти В.О.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2021 року серії БД №002194, 04 листопада 2021 року о 01 год. 19 хв. в смт Варва по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi А6 2.5 TDI», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під відеофіксацію, цим самим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про здійснення розгляду справи без його участі, вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та заперечив щодо обставин події правопорушення, які вказані в протоколі, з підстав відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення, вказуючи на відсутність факту керування ним транспортним засобом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Інструкції №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що проявилось у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судове засідання надано наступні докази:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №002194, складений 04 листопада 2021 року (а.с. 2), де зазначено особу порушника, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення та здійснення відеофіксації вказаної події;

- оптичний диск DVD-R, марки «Verbatim» (4,7 GB/120min/16Х) з відеозаписами з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Разом з тим, досліджені відеозаписи не містять фіксації події керування особою, щодо якої складено протокол, транспортним засобом марки «Audi А6 2.5 TDI», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки з початку відеофіксації події, транспортний засіб «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_3 , перебував у нерухому стані (а.с. 3);

- довідка інспектора САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Назарини А. про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 22 липня 2011 року.

Суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Разом з тим, зважаючи на відомості, які відображають вказані відеозаписи, та інші матеріали справи, суд констатує, що докази в підтвердження факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, перед його зупинкою працівниками поліції, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, адже надані суду відеозаписи не містять доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки протягом всього відеозапису даний автомобіль був знерухомлений та перебував у статичному стані.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Відповідно до абзацу 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, за обставин вказаних в протоколі, матеріали справи не містять.

За таких обставин сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що було підтверджено відповідним відеозаписом, без доведеного факту керування останнім транспортним засобом, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, подія вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не була доведена в ході судового розгляду, оскільки в матеріалах справи недостатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 за вказаних обставин у протоколі, керував транспортним засобом перед зупинкою працівниками поліції. У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, як того вимагає ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко