Єдиний унікальний номер судової справи 489/3300/21
Номер провадження 33/784/9/22 Головуючий у місцевому суді: Губницький Д.Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Коренко Тетяни Володимирівни на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серія ААБ №114485, 21 травня 2021 року о 02 -09 год. ОСОБА_1 в м. Миколаєві, вул. Херсонське шосе, будинок №1, керував транспортним засобом марки і моделі AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2021 року, в якій постановою того ж суду від 06 грудня 2021 року виправлено описку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Коренко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 листопада 2021 року та закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі адвокат Коренко Т.В. зазначає, що на відеозапису доданому до протоколу відсутні дані щодо керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Вважає, що з відеозапису неможливо однозначно встановити з якого пристрою здійснювалась відеофіксація, а відео з камер відеонагляду взагалі не може бути належним доказом у справі.

Також вказує на те, що поліцейські поводили себе зухвало, не професійно, не представилися та не роз`яснили права.

Наголошує на тому, що працівниками поліції, після складання протоколу не було вжито заходів щодо недопущення до керування автомобілем ОСОБА_2 , що на її думку свідчить про те, що працівники поліції були впевнені, що він не перебував в стані сп`яніння.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вислухавши осіб які приймали участь у справі та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №114485, 21 травня 2021 року о 02:09 год. ОСОБА_1 в м. Миколаєві, вул. Херсонське шосе, будинок №1, керував транспортним засобом марки і моделі AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова).

Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі захисника Коренко Т.В. на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовується відеозаписом з камери відеоспостереження торгівельного центру ЕПІЦЕНТР, розташованого біля місця складання протоколу. З вказаного відеозапису вбачається, що після зупинення транспортного засобу, водій вийшов з нього та обійшовши авто з іншого боку підійшов до переднього правого пасажирського місця, натомість з цього місця пасажир вийшов з авто та підійшов до водійського місця, та саме в цей час до вказаного авто під`їхали працівники поліції.

Вказане свідчить про спробу ОСОБА_1 та пасажира авто ввести в оману працівників поліції щодо встановлення особи, яка керувала транспортним засобом та уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про те, що з відеозапису працівників поліції неможливо однозначно встановити на який пристрій він здійснювався, а відеозапис з камери відеонагляду торгівельного центру не може бути доказом у справі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», вказане не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.

Тобто, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, всі свої зауваження щодо складання протоколу та пояснення особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, мала право особисто зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення, проте не скористалась таким правом, взагалі відмовившись від його підписання, що підтверджується відеозаписом працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції вели себе зухвало, не представились та не роз`яснили права, також спростовуються відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, однак ОСОБА_2 відсторонено не було, на увагу суду не заслуговують, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на доведеність його вини у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння і відсутність таких відомостей в матеріалах справи жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення.

Крім того, як убачається з відеозапису в момент складання протоколу водійське місце транспортного засобу AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зайняв знайомий водія ОСОБА_2 - пасажир який їхав разом з ним, а тому відсторонення водія в даному випадку за даних обставин відбулося саме по собі.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст.256 КУпАП та порушено порядок зібрання доказів у справі, нічим не підтверджуються.

Так, всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Коренко Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко