Єдиний унікальний номер 741/1366/21
Провадження № 3/741/33/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 січня 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії АПР18 № 370363), передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , громадянки України,

встановив:

8 листопада 2021 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 30 жовтня 2021 року близько 9 години 50 хвилин ОСОБА_1 у приміщенні салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в м. Носівка Чернігівської області по вул. Вокзальна, 13а, займаючись наданням послуг не мала окремої ємкості (контейнера) для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги п.п. 9, 2-2, п. 3, п. 3-5 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 9 грудня 2020 року.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішуються питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частина 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватись посиланням на нормативний акт, а повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті правопорушення відповідно санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та іншими актами законодавства.

У протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено пункти постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 9 грудня 2020 року, які порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме містяться посилання на п.п. 9, 2-2, п. 3 п. 3-5 цієї постанови Кабінету Міністрів України, як нормативний акт, який було порушено, що не відповідає змісту вказаної постанови станом на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі невірно вказано пункти нормативного акту, які було порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського суду з прав людини не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським судом з прав людини не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа «Озтюрк проти Німеччини», «Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства»).

Вчинення громадянином адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 17 000 до 34 000 грн., що на думку суду є суворим покаранням.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідно до практики Європейського суду з прав людини може ідентифікуватися як кримінальне правопорушення.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки , мати захисника та інші.

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про те, що копія протоколу про адміністративне правопорушення була вручена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обидва екземпляри протоколів про адміністративне правопорушення (оригінал та його копія) знаходяться в матеріалах справи, що свідчить про грубе порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.

У той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ґалстян проти Вірменії» протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП обов`язок вручити протокол про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, покладається на відповідний орган, який складав протокол.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та ознайомлення зі змістом протоколу є правовою підставою для повернення матеріалів для належного оформлення, оскільки свідчить про істотне порушення права на захист.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підлягають поверненню для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283 КУпАП,

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, серії АПР18 № 370363 від 30 жовтня 2021 року, щодо ОСОБА_1 з доданими до нього матеріалами повернути Ніжинському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Киреєв