Провадження 3/557/443/2022
Справа 557/656/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №5 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Голубом М.О. 28 травня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №099045, з якого убачається, що 28 травня 2022 року о 14 годині 00 хвилин на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 кричав, нецензурно висловлювався, штовхав та намагався вчинити бійку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , вчинивши такими своїми умисними діями психологічного та фізичного характеру домашнє насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Поліщуком В.Є. 28 травня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №099027, з якого убачається, що 27 травня 2022 року о 22 годині 54 хвилини на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 шарпав за одяг, чіплявся, ображав нецензурною лексикою та розбив мобільний телефон своєї співмешканки ОСОБА_2 , вчинивши такими своїми умисними діями фізичного та психологічного характеру домашнє насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 12 липня 2022 року справи за вказаними адміністративними правопорушеннями об`єднані в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Рудик В.Р. у судовому засіданні повідомив, що останній обізнаний щодо розгляду справи, тому не заперечував щодо розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 . При цьому захисник зазначив, що ОСОБА_1 заперечує зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення обставини та вказав на відсутність в підтвердження таких будь-яких доказів. Захисник пояснив, що між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 на протязі тривалого часу виникають конфліктні ситуації.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до вимог ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що визначено ст. 7 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №099027 від 28 травня 2022 року, ОСОБА_1 27 травня 2022 року о 22 годині 54 хвилини на АДРЕСА_1 , шарпав за одяг, чіплявся, ображав нецензурною лексикою та розбив мобільний телефон своєї співмешканки ОСОБА_2 , вчинивши такими своїми умисними діями фізичного та психологічного характеру домашнє насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

При цьому, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №099045 від 29 травня 2022 року, 28 травня 2022 року о 14 годині 00 хвилин на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 кричав, нецензурно висловлювався, штовхав та намагався вчинити бійку з своєю співмешканкою ОСОБА_2 , вчинивши такими своїми умисними діями психологічного та фізичного характеру домашнє насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як убачається з протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , у таких не зазначені конкретні дії останнього, пов`язані з психологічним та фізичним насильством з боку останнього по відношенню до співмешканки ОСОБА_2 , які б, з урахуванням положень Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», утворювали б об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Діяння визнається насильством лише тоді, коли воно порушує вимоги чинного законодавства і призводить чи може призводити до порушення конституційних прав і свобод члена сім`ї. Домашнє насильство може мати форму, як активних дій (нанесення побоїв, знищення майна тощо), так і бездіяльності, тобто пасивної поведінки особи, коли вона не вчиняє дій, які могла та повинна була вчинити, щоб запобігти настанню шкідливих наслідків (наприклад, ненадання допомоги члену сім`ї, який перебуває у небезпечному для життя становищі).

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, в тому числі з використанням нецензурної лайки, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також, суддею зауважується на тому у порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено докази, на підставі яких інспектор поліції дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що доказова база, яка долучена до протоколів, ґрунтується лише на письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , яка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, рапортів чергового органу поліції, якими зафіксовано звернення останньої з приводу вчинення відносно неї насильства, та квитанції про вартість мобільного телефону.

За таких обставин, суддя не вбачає належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколах щодо вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій відносно потерпілої ОСОБА_2 .

Що стосується письмових пояснень потерпілої, то такі, зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, та відсутності інших належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП винуватості останнього, не можуть беззаперечно свідчити про наявність адміністративних правопорушень, винність ОСОБА_1 у їх вчиненні та підтверджувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є недоведеним.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич