Справа№672/314/22
Номер провадження 3/672/148/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу по АДРЕСА_1 , приватного підприємця, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1. ст.156, ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Городоцького районного суду Хмельницької області надійшли матеріали про скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень:

-За ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: 07.05.2022 о 12 год. 05 хв. в АДРЕСА_2 власниця магазину ОСОБА_1 продала громадянці ОСОБА_2 одну пляшку пива «Оболонь «Преміум» ємкістю 1 літр, чим здійснила провадження діяльності без одержання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п.7ч.1ст.7 Закону України «Про ліцензування видів»

-За ч.1 ст.156 КУпАП, а саме: 07.05.2022 о 12 год. 05 хв. в АДРЕСА_2 встановлено, що ПП ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки пива «Оболонь «Преміум» ємкістю 1 літр без наявної на це ліцензії громадянці ОСОБА_2 за ціною 50 гривень за пляшку, чим порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме без марок акцизного збору.

В порядку ч.2 ст.36 КУпАП суд вважає за можливе об`єднати адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що в її магазині відсутні алкогольні напої та тютюнові вироби, торгівлю здійснює лише продуктами харчування,а тому не здійснювала продаж пива.

Захисник Столяр М.В., підтримав покази ОСОБА_1 , ствердив, що протокол складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме: не зазначено продаж якого саме пива здійснено - алкогольного чи безалкогольного, не зазначено чітко норму закону: яку частину і якої статті ставиться у вину особі, яка вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідальність за статтею 164 КУпАП, передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст.164 КУпАП за своїм змістом є бланкетною, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність». З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 523149 від 07.05.2022 не додано доказів, кому належить приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та не додано доказів хто здійснює господарську діяльність, та відповідно доказів здійснення господарською діяльністю саме ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено яким чином ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, чи була це систематична діяльність, яка здійснювалася протягом певного періоду часу.

До матеріалів справи не додано доказів, що саме в цьому магазині здійснюється продаж пиво, не надано доказу на підтвердження продажу саме тієї пляшки пива, яка зазначена в протоколах про адміністративні правопорушення. Тобто, до матеріалів справи не додано доказів саме реалізації алкогольного пива, а зберігання цього пива законодавством не заборонена, та відсутня відповідальність за його зберігання.

Відтак, матеріали справи не містять жодних належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164 та ч.1 ст. 156 КУпАП.

При розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення, суд вважає необхідним наголосити, що в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинен бути зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Зазначення особою, якою складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.164 КУпАП такого нормативного акту як Закон України «Про ліцензування видів» дискредитує в цілому весь відділ поліцейської діяльності №1 Хмельницького РУП ГУНП, так як такого Закону України не існує, а є Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» і такі скорочення назви є неприпустимими.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.36, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали №672/314/22 та №672/315/22 відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження і присвоїти їм єдиний унікальний номер №672/314/22.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.156, ч.1 ст. 164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю і її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32, ст. 32-1 цього Кодексу.

Суддя Л.Пономаренко