Справа № 522/334/22
Провадження №3/522/236/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді Косіциної В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області 06.01.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 року стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол ААД № 220044 про адміністративне правопорушення, згідно якого 16.12.2021 року о 10 годині 24 хвилин в м. Одесі, Пироговська, 25, він керував транспортним засобом мопедом Хонда-Діо б/н перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер» 7510, результат 0.24 проміле. Тест № 683.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п.п. 2.9а, 2.1, 10.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судове засідання призначене 15 лютого 2022 року на 10 годину 00 хвилин ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався за адресою АДРЕСА_1 , вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Про причини неявки в судове засідання, ОСОБА_1 не повідомив, жодних заяв, клопотань чи заперечень до суду не надходило.

У судові засідання 30.03.2022 року,31.05.2022 року та 12.07.2022 року ОСОБА_1 також не з`явився.

При цьому, суд зауважує, що здійснення виклику в судове засідання відбувалось шляхом направлення повісток про виклик до суду за адресою проживання вказаною працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області в протоколі. Проте, «рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу», в яких містились повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 , повернулись з відміткою про інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, а саме «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, судом на адресу відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області було направлено запит щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1

13.02.2022 року на адресу суду надійшла відповідь відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрованим по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Тобто, суд виконав всі необхідні дії для належного повідомлення особи, яка притягається до відповідальності про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак це не посприяло явці правопорушника до суду.

Також, 15.02.2022 року судом було зроблено запит до Управління патрульної поліції Одеської області щодо надання суду інформації про отримання/неотримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія відповідної категорії.

04 березня 2022 року до суду від Управління патрульної поліції Одеської області надійшла відповідь, згідно якої, станом на 18.02.2022 року посвідчення водія громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавалось.

У судове засідання призначене 12 липня 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином. Про причини неявки до суду, не повідомив.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність провести розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність за даною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. N 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

З даних відеозапису події слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати у медичний заклад. Під час проходження огляду, було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується роздруківкою застосуваного технічного приладу «Драгер» 7510, результат 0.24 проміле. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат позитивний 0,24 проміле.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №220044 від 16.12.2021 року, зокрема в протоколі ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, викладено суть правопорушення, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, про що міститься підпис;

- чеком приладу Drager Alcotest 7510 до протоколу ААД №220044 від 16.12.2021 року, з якого вбачається, що результат тесту 0,24 проміле. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат позитивний 0,24 проміле, тест 683;

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції, оглянутим судом, з якого вбачається, що поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Drager Alcotest. Також з відеозапису вбачається, що у момент проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував, що він вживав алкогольні напої, а тому у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме вбачається порушення координації рухів.

Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України N 1395 07.11.2015.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

В той же час, суд встановив, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія відповідної категорії.

Санкція ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не є водієм відповідно до положень чинного законодавства, ступеню його вини, майнового стану, вважаю необхідним визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на вказану особу адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КупАП, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 (чотирьохсот дев`яносто шести) гривень 20 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Косіцина В.В.