П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 369/7838/22

Номер провадження 33/824/3511/2022

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Вербова І. М., за участі:

скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гарницького Павла Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 496 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, 07 листопада 2022 року Гарницький П.П. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, у якій, просив постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного розгляду.

Крім того, скаржник просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду посилаючись на те, що його не було належним чином повідомлено про дату та час судового засідання, на заяву його представника про надання інформації про наявність справи щодо ОСОБА_1 в суді, відповіді не надійшло, про наявність оскаржуваної постанови стало відомо лише 03 листопада 2022 року після її оприлюднення на сайті Судової влади.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розгляд даної справи було проведено за відсутності скаржника, який не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. У заяві про надання інформації, представник скаржника, зокрема, просив, у разі наявності у суді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , направити її за місцем проживання останнього, оскільки ні місце проживання правопорушника, ні місце вчинення правопорушення, не відносяться до підсудність Києво-Святошинського районного суду Київської області, що було залишено судом першої інстанції поза увагою. Крім того, судом було визнано скаржника винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, не переконавшись в тому, що аналогічне правопорушення було вчинено ним на протязі року.

Скаржник зазначає, що не заперечує, що скло волонтерського автомобіля, який перевозить вантаж до зони бойових дій, мав незначне пошкодження.

На думку скаржника, судом було порушено право скаржника на захист, передбачене ст.. 271 КУпАП, яка гарантує особі право на правову допомогу, та позбав останнього права на справедливий розгляд справи. Крім того, під час складання протоколу, працівниками поліції не було оголошено скаржнику його прав, серед яких, зокрема, право на правову допомогу. Працівниками поліції було відмовлено скаржнику у праві на правову допомогу, вказуючи на невідповідність таких дій вимогам закону. Судом не було викликано для дачі пояснень свідків та працівників поліції, унаслідок чого ухвалено помилкове судове рішення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 з невірно обраною кваліфікацією, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні скаржник підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Вислухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову прийнято судом 17 жовтня 2022 року, а відтак, останнім днем на її апеляційне оскарження є 27 жовтня 2022 року, а апеляційну скаргу подано 07 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду.

При цьому, в матеріалах справи не міститься відомостей про те, що скаржник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гарницький П.П. звернувся до суду першої інстанції із заявою, у якій, зокрема, просив надати інформацію про те, чи дійсно у провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення щодо його ОСОБА_1 . Вказана заява була отримана судом 17 жовтня 2022 року, проте відомостей щодо надання судом запитуваної адвокатом інформації, матеріали справи не містять.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що неповідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, та не надання його представнику запитуваної інформації, перешкоджали скаржнику реалізувати його право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у десятиденний строк з дня її прийняття.

ЄСПЛ у § 53 рішення від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and others v. Spain» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «llhan v. Turkey» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи.

За вказаних обставин та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Частинами 1-4 статті 121 КУпАП визначено:

керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно пп. б п. 31.3. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість (пп. В п. 31.4.7 Правил дорожнього руху).

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частинами 7-8 вказаної статті передбачено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2022 року о 14 год. 45 хв. працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 335577, згідно якого, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Movano, що мав пошкодження вітрового скла в зоні роботи склоочисників. Крім того, на вітровому склі нанесено покриття, що зменшує його прозорість. Також, транспортний засіб не пройшов вчасно технічний огляд. Вказані діями, водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п. 31.1, 31.3 (Б), 31.4.7 (В) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно акту відповідальності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 10 серпня 2022 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Movano, відповідність конструкції стекол, їх маркування та світло пропускання вимогам законодавства. На вітрове скло транспортного засобу нанесено покриття, що зменшує його прозорість і становить 48,1 % згідно приладу ELHOS EGM-1.

Згідно картки обліку адміністративного правопорушення, 10 серпня 2022 року о 15 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Movano, що мав пошкодження вітрового скла в зоні роботи склоочисників, також на вітрове скло нанесено покриття, що зменшує його прозорість, та згідно вимірювального приладу EGM-1 ELHOS № 2685 становить 48,1 %, а також своєчасно не прийшов обов`язків технічний контроль на транспортний засіб.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник не заперечує проти того, що автомобіль Opel Movano мав пошкодження лобового скла, а також, що вищевказаний автомобіль не пройшов технічний огляд.

Вказані обставини не заперечувалися скаржником й в судовому засіданні.

Згідно довідки складеної інспектором ВАП УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Ромашкан А., ОСОБА_1 протягом року був підданий адміністративному стягненню за порушення правил дорожнього руху, відповідальність за яке, передбачено ч. 3 ст. 121 КУпАП. Фабула протоколу серії БД № 335577 вважати як ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, ним було скоєне аналогічне правопорушення протягом року, спростовується наявною в матеріалах справи довідкою складеною інспектором ВАП УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Ромашкан А.

Посилання скаржника на те, що розгляд даної справи було проведено за його відсутності, який не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, не є безумовною підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Посилання скаржника на залишення судом першої інстанції поза увагою заяву скаржника про направлення справи за місцем його проживання, є безпідставним, оскільки вказана заява надійшла на адресу суду після прийняття оскаржуваної постанови.

Посилання скаржника на те, що працівниками поліції не було оголошено останньому його прав, серед яких, зокрема, право на правову допомогу та на відмову у праві на надання правової допомоги, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання скаржника на те, що судом не було викликано для дачі пояснень свідків та працівників поліції, є безпідставним, оскільки клопотання про виклик свідків та працівників поліції ОСОБА_1 у суді першої інстанції не заявлялось.

Посилання скаржника на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього з невірно обраною кваліфікацією, є безпідставним, що спростовується наявною в матеріалах справи довідкою складеною інспектором ВАП УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Ромашкан А.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 у строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу Гарницького Павла Петровича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Вербова