ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., при секретарі Широковій Л.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кусмарцева М.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Роз`яснено ОСОБА_1 вимоги ст.307 КУпАП.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.09.2020 року біля 20 год. 20 хв., по вул. Сагайдачного смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області керував транспортним засобом марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення пункту 2.9 А Правил дорожнього руху України у стані алкогольного сп`яніння.

На вказану постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову судді, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване

ЄУНСС: 717/780/22 Головуючий у І інстанції: Туржанський В.В.

Номер провадження: 33/822/394/22 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В.П.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Апелює, що в супереч вимог ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №355890 від 03.06.2022 року не зазначено відповідний нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, його частину та підпункт, оскільки в п.2.9 ПДР України міститься сім підпунктів від «а» до «е», якими передбачено інші заборони для водія та інші склади адміністративних правопорушень.

Стверджує, що у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутній висновок судово-токсикологічної експертизи №1300 від 24.09.2020 року, а тому посилання суду без його дослідження є самостійними діями по збиранню доказів, які визначаються, як порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, констатовані в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Вважає, що в порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП та п.п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року №1452/735 та зареєстрованої МЮ України 11.11.2015 року №1413/27858, огляд на стан сп`яніння не проведено поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом у присутності двох неупереджених свідків або із безперервним відеозаписом.

Апелює, що до редакції ч.1 ст.130 КУпАП, чинної станом на 21.09.2020 року, не встановлено адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу суду на те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився пізніше двох годин з моменту пригоди.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. А тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кусмарцева М.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно нормами ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це фундаментальний правовий принцип і правова доктрина, яка передбачає, що жодна людина не є вище закону, що ніхто не може бути покараним державою, крім як за порушення закону, і що ніхто не може бути засудженим за порушення закону іншим чином, ніж у порядку, встановленому законом.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №355890 від 03.06.2022 року (а.с.1) та копію висновку експерта №1300 МОЗ України ЧОБС відділення СМТ м. Чернівців (а.с.10 а).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до постанови суду 1 інстанції водій ОСОБА_1 21.09.2020 року біля 20 год. 20 хв. по вул. Сагайдачного смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області керував транспортним засобом марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення пункту 2.9 А Правил дорожнього руху України у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, згідно змісту вказаного протоколу, працівниками поліції при складанні протоколу в порушення ст.256 КУпАП та Інструкції №1376, не зазначено у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» відповідний нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, зокрема його частину та підпункт, оскільки в п.2.9 ПДР України міститься сім підпунктів від «а» до «е», якими передбачено інші заборони для водія та інші склади адміністративних правопорушень.

При цьому, районним судом не було взято до уваги вказані вище суттєві порушення вимог процесуального закону, а навпаки в порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, самостійно уточнено та зазначено на шкоду особі формулювання правопорушення, зокрема частину підпункту нормативного акту.

За таких обставин, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №355890 від 03.06.2022 року є недопустимим доказом по даній справі, оскільки він складений з істотними порушеннями вимог ст.ст.256, 266 КУпАП.

Крім цього, відповідно до приписів ст.266 КУпАП, огляд водія на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працівниками поліції не було запропоновано проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, натомість ОСОБА_1 був доставлений у заклад охорони здоров`я для його освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, працівники поліції в порушення вимог наведеного закону, освідчили правопорушника на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не пропонуючи йому пройти такий огляд на місці зупинки, що на думку апеляційного суду, свідчить про грубе порушення встановленого ст.266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які могли б засвідчити факт керування ОСОБА_1 та показати перебіг події, зокрема чи пропонували працівники поліції пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів за участю двох свідків, його відмову від проходження огляду та спростувати його доводи наведені в апеляційній скарзі, в матеріалах справи відсутні.

Більше того, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 та працівників поліції.

Крім цього, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції в порушення вимог ст.ст.265-1 ч.1, 266 ч.7 КУпАП, не здійснили тимчасове вилучення посвідчення водія та не відсторонили його від керування транспортним засобом.

У зв`язку із наведеним, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та допущені працівниками поліції порушення під час проведення процедури огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, які залишились поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, а його результати не можна використати, як доказ вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом встановлено, що районний суд, як на доказ зсилався на висновок судово-токсикологічної експертизи №1300 від 24.09.2020 року, однак, ні в супровідному листі заступника начальника НП України ГУНП в Чернівецькій області Дністровського РВП підполковника поліції Бідюка В., а ні в описі адміністративного матеріалу на громадянина ОСОБА_1 за порушення ст.130 КУпАП, вказаний висновок не міститься, тобто суд перебрав на себе фактично функцію обвинувача та самостійно відшукав доказ винуватості особи у вчиненні вказаного правопорушення.

При цьому, вказаний висновок є ксерокопією, яка належним чином не засвідчена в порядку, встановленому чинним законодавством, у зв`язку із чим, апеляційний суд не може визнати його належним та допустимим доказом.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В такому випадку посадовою особою, яка складала протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів його винуватості у керуванні ним транспортним засобом 21.09.2020 року біля 20 год. 20 хв., по вул. Сагайдачного смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих та об`єктивних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній