Справа № 626/2139/22
Провадження № 3/626/574/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.12.2022 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2022 року інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП Левченком М.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 285032. Згідно протоколу, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №285032 від 01 листопада 2022 року, 01.11.2022 о 12-й годині 20 хвилини в м.Краснограді Харківської області на перехресті траси М-18 та вул.Короленка, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг, не надав перевагу автомобілю Opel Omega Caravan, д.н.з. НОМЕР_2 , що наближався праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Світлофор не працював, знаки пріорітету відсутні, чим порушив п.16.12 ПДР.

Дослідивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріали справи та письмові пояснення, надані докази, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як "кримінальне обвинувачення", оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Кобець проти України" (п.43) (з відсиланням на первісне визначення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282) зазначено, що при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Слід також зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 285032 від 01 листопада 2022 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (статті 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності

При цьому, згідно з статтею 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.12 ПДР України. Таким чином, розглядаючи дану справу, визначальним є вирішення питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху України, яка зазначена в протоколі працівником поліції.

При цьому, за змістом п.16.12 Правил дорожнього руху на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, органи поліції прийшли до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху. Однак в судовому засіданні ОСОБА_1 в якості доказу долучено довідку Красноградської міської ради стосовно того, що автомобільна дорога М-18 Харків-Сімферополь проходить вздовж вулиці Полтавської у м.Красноград Харківської області та відповідно до ст.8 Закону України "Про автомобільні дороги" - є дорогою загального користування державного значення, яка є головною на всій протяжності. Крім того, на перехресті вулиць Полтавська та Короленка з боку вул.Короленка встановлені дорожні знаки пріорітету 2.1 "Дати дорогу". З огляду на що порушення п.16.12 ПДР України в діях ОСОБА_1 не встановлено.

На підставі п. 1.4 ПДР України водій ОСОБА_1 мав підстави розраховувати, що інші учасники дорожнього руху додержуються ПДР.

Згідно з положеннями КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протокол про адміністративне правопорушення, це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушення права на захист.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом враховується, що відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia",рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) , у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно до ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відсутні докази, обов`язок по збиранню яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи. З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду .

Суддя І.Г.Рибальченко