Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника неповнолітньої ОСОБА_1 Виноградського В. Б., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/878/22 за апеляційною скаргою законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , непрацююча, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та обрано їй захід впливу у виді попередження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 171602 від 13.10.2022 та постанови судді від 14.11.2022 вбачається, що 13.10.2022 о 13 год 30 хв неповнолітня ОСОБА_1 , у громадському місці за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, Набережна Незалежності, розпивала пиво ємністю 0,5 л. та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить постанову судді від 14.11.2022 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення, рапорти працівників поліції, фотосвітлини), дійшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУПАП. В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а також взагалі нічого не вказано про назву пива та вміст алкоголю. Суддя безпідставно визнала допустимим доказом й фотосвітлини надані працівниками поліції, так як протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено надане фото, що нівелює його доказове значення. Разом з тим, надане фото красномовно свідчить про те, що фотографування

-2-

відбулося всупереч волі неповнолітньої ОСОБА_1 , до того ж невідомим пристроєм. Крім того встановити напій, по фото схожих на тару предметів (банка для пива чи напоїв), не надається можливим, відповідно й неможливо стверджувати, що вона містила саме спиртний напій. Виявлена поруч з ОСОБА_1 тара для тимчасового зберігання не вилучалась, доказів належності цієї тари до ОСОБА_1 суду не надано. На підставі викладеного, вважає, що можна дійти до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Суддя не мала достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Будучи належними чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо неї не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку її законного представника ОСОБА_2 про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , яка обізнана про день, час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказані вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Визнаючи доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП, суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення від 13.10.2022.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, особа, стосовно якої складався зазначений протокол, на час його складання була неповнолітньою.

-3-

Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно з вимогами п. 7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь - якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Однак, уповноважена особа не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого їй ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язана була такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейський, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомила неповнолітню зі спеціальним правом, визначеним у ст. 270 КУпАП.

Наведені обставини вказують на порушення прав ОСОБА_1 на захист та роблять недопустимими докази у справі.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітньої, що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимим доказом, що, в свою чергу, тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність.

Крім того, адміністративна відповідальність за диспозицією ч. 1 ст. 178 КУпАП настає, зокрема, за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень закону (або підзаконного акту), з посиланням на цей закон (або підзаконний акт).

-4-

Вичерпний перелік місць, заборонених для споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв визначений ст. 15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Суд зазначає, що оскільки вказана норма ч. 1 ст. 178 КУпАП є бланкетною, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути вказані відомості щодо посилань на Закон/підзаконний акт, певні положення якого було порушено ОСОБА_1 .

Окрім того, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи немає даних про те, що ОСОБА_1 вживала саме алкогольні напої у місці, де це заборонено законом, будь-яких очевидців (свідків) цієї події працівниками поліції не встановлено, з наявних в справі фотосвітлин прослідковується тільки наявність жерстяних банок, що знаходяться поблизу ОСОБА_1 , однак доказів належності цих жерстяних банок саме ОСОБА_1 в матеріалах справи немає. Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП на зазначені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення належної уваги не звернув.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду першої інстанції, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено не було.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

З таких обставин, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

-5-

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2022щодо ОСОБА_4 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: