КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/1533/22 головуючий у суді І інстанції: Дзюба О.А.
провадження №33/824/1446/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 209229, 23.12.2022 року о 00 год 10 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , по пр.Броварському, 5 у м. Києві, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат - 1.47 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн 20 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року і провадження у справі закрити. Також просить викликати у судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що в судовому засіданні 22 лютого 2022 року його повідомили, що постанову можна буде отримати за декілька днів, де він дізнається результат розгляду. Після чого 24 лютого 2022 року відбулось вторгнення російської федерації на територію України. Про відновлення роботи суду йому стало відомо 15 травня 2022 року і 18 травня 2022 року від звернувся до суду для ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він не керував транспортним засобом, і факт стоянки автомобіля може бути підтверджено, як показами свідків, так і нагрудною камерою поліцейського. Вказує, на відеозаписі можна виявити, що його автомобіль припарковано на облаштованій стоянці біля готельного комплексу Баккара. Він не заперечує, що перебував в стану алкогольного сп`яніння, однак він повідомив працівникам поліції, що нікуди не їде, і за кермо повинен сісти його товариш.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга та клопотання про виклик свідків не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи скаржника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Встановлено, що Указом Президента України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Оскаржувану постанову Дніпровського районного суду міста Києва прийнято 22 лютого 2022 року.

18 травня 2022 року ОСОБА_1 в суді першої інстанції ознайомився з матеріалами справи (а.с. 10).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 ні під час складення протоколу, ні в суді першої інстанції не просив допитати заявлених свідків. Крім того, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не може надати відеозапис з відеокамер, що встановлені (знаходяться) на парковці, де находився траспортний засіб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 209229, 23.12.2022 року о 00 год 10 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , по пр.Броварському, 5 у м. Києві, , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат - 1.47 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП;

- у результаті тестування на алкоголь ОСОБА_1 , проведеного 23.12.2021року о 00год. 21хв. приладом «Drager Alcotest 6820» тест № 3827 з результатом - 1.47%;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- у поясненнях інспекторів УПП у м. Києві від 23.12.2022 року;

- на відеозапису № АА00798 із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 23.12.2021 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Протокол підписаний особою, яка його склала, також ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що не згоден, зупинили на стоянці готельного комплексу на що є відеофіксація.

Виявлені працівниками поліції 23.10.2021 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не керував транспортним засобом, і факт стоянки автомобіля може бути підтверджено, як показами свідків, так і нагрудною камерою поліцейського. Вказує, на відеозаписі можна виявити, що його автомобіль припарковано на облаштованій стоянці біля готельного комплексу Баккара. Він не заперечує, що перебував в стану алкогольного сп`яніння та знаходився в авто на місці водія транспортного засобу, однак він повідомив працівникам поліції, що нікуди не їде, і за кермо повинен сісти його товариш, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейський повідомляє, що транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено. Доказів на спростування зазначених обставин в матеріалах справи немає, в тому числі і відео з відеокамер парковки ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко