ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання Костюк Л.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бідашко О.Є., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бідашко О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який не працює, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.10.2021 року о 23.36 год., в м. Чернівці по вул. Г.Майдану, 150, керував транспортним засобом «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник Бідашко О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.12.2021 року, а провадження у справі №727/10084/21 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ЄУНСС: 727/10084/21

НП:33/822/27/22 Головуючий у І інстанції:Танасійчук Н.М.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовував тим, що постанова районного суду є незаконною та такою, яка була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суддею неповно та однобічно з`ясовано фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним в її матеріалах доказам.

Також, на думку апелянта, суд не в повній мірі дослідив усі обставини, які мають значення для постановлення судового рішення, внаслідок чого безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Зазначив, що працівники поліції не доставили ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, незважаючи на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється виключно в закладі охорони здоров`я та не може бути проведений на місці зупинки транспортного засобу.

Вказував на те, що в порушення п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.20008р. №1103, та п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735, поліцейськими не було залучено двох свідків для підтвердження відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

На думку апелянта, застосування відеозапису без необхідності залучення свідків стосується лише проведення огляду поліцейськими на місці зупинки, в той же час залучення свідків при відмові від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є обов`язковим.

Зазначив і те, що судом першої інстанції не з`ясовано, які саме визначені законодавством ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 .

Крім вищевказаного, вказував і на те, що на відеозаписах не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Також в своїй апеляційній скарзі захисник звертав увагу суду на те, що працівниками поліції фактично було проведено особистий огляд ОСОБА_1 та його автомобіля без залучення понятих, та без складання будь-яких протоколів за наслідками проведеного огляду. Крім того, поліцейські не вручили ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, а тим паче, що доставили його до такого закладу.

Заслухавши ОСОБА_1 та діючого в його інтересах захисника адвоката Бідашко О.Є., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з підстав у ній наведених, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Згідно зі ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється суть вчиненого правопорушення.

Із постанови районного суду, вбачається, що суд першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зіслався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №224415 від 09.10.2021 року та на відеозаписи вказаної події, які зафіксовані на боді-камери працівниками поліції.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Дослідженням наявних в матеріалах справи відеозаписів із боді-камер працівників поліції (а.с.6- диски), напротивагу висновкам, зробленим у постанові суду, встановлено, що в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, такі відеозаписи складаються з окремих файлів, не є безперервними і послідовними.

Крім того, із вказаних вище відеозаписів неможливо встановити усі обставини події. Також на них не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, на відеозаписі зафіксовано те, що працівниця поліції, не дочекавшись відповіді ОСОБА_1 , повідомила йому, що у неї немає часу, у зв`язку з чим на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також з вказаного відеозапису неможливо встановити, чи були роз`яснені ОСОБА_1 (який відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення) його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційний суд не може визнати вказаний доказ належним та допустимим.

Відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів взагалі обґрунтованість підозр працівників поліції про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння.

Інших доказів, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника Бідашко О.Є. слід задовольнити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведено та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бідашко О.Є., подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький