Справа № 685/666/22
Провадження № 3/685/457/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

14 липня 2022 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, українця

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ВАВ № 160410 від 06.07.2022 року, 06.07.2022 року ОСОБА_1 , ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого сина ОСОБА_2 , а саме: відмовилась підтверджувати обвинувачення останнього відносно батька ОСОБА_3 , який вчиняв домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , чим вона, як мати, вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_4 вину не визнала, пояснила, що 06.07.2022 її син посварився з своїм батьком, бо вони сіли всі обідати, а ОСОБА_5 не захотів їсти після чого ОСОБА_6 взяв його за руку та підштовхнув до столу. В сина зараз підлітковий вік і він дуже боляче реагує на всі зауваження. Вважає, що конфлікту в сім?ї не було, права сина не порушені. Вона все пояснила працівникам поліції, однак ті все одно склали на неї протокол.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 150 СК України передбачає обов`язки батьків, щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу окрім пояснення самого ОСОБА_2 , що підтверджують вчинення його батьком відносно нього психологічного насильства.

Висновок, щодо винності ОСОБА_1 не може базуватись виключно на поясненнях ОСОБА_2 , адже це буде суперечити вимогам ст. 256 КУпАП, якою передбачено, що в протоколі повинні зазначатися відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, Європейський Суд з прав людини, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: від обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.184 КУпАП, оскільки суду не надано доказів її вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, то дії, визначені в протоколі серії ВАВ № 460410 не утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, 251, 252, 280, ч.1 ст. 184 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Теофіпольський районний суд.

Суддя