Справа № 504/4168/21
Номер провадження 3/504/84/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 25.12.2012р. Центральним РВ у м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, ІПН НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021р. старшим державним інспектором відділу державного контролю на автотранспорті Департаменту державного контролю на транспорті Талашовим О.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення №0002565, згідно якого 29.10.2021р. біля 11:25 год. на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» (21 км.+434м) ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення 15 пасажирів за маршрутом м.Миколаїв-м.Одеса без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та ліцензії на даний вид діяльності, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався по всім правилам дорожнього руху в напрямку м.Одеси, на в`їзді до міста був зупинений інспектором «Укртрансбезпеки» по причині перевірки карантинних норм. В салоні знаходилося 12 чоловік, в числі його дружини, дочки, мами і їх родичів. Дружньою кампанією вони рухалися на вул.Дерибасівську та морський вокзал, так як вирішили відпочити сім`єю. Після перевірки наявності COVID сертифікатів, інспектор попросив його документи і маршрутний лист, тому що був впевнений, що він курсує маршрутом Миколаїв-Одеса. Він не являється нелегальним перевізником і не веде господарську діяльність, використовував автомобіль в своїх особових цілях. Інспектор сфотографував його документи, документи на автомобіль, страховку і технічний огляд, побажавши гарного дня. Він гадав, що інспектор його з кимось сплутав. Однак через два тижні йому прийшла судова повістка. При ознайомленні зі справою в суді, він виявив, що інспектор написав, що він нібито відмовився від пояснень та підписався від його імені в протоколі. Коли його зупинили протокол не складався, вважає це порушенням своїх прав.

Судом було двічі направлено листи на ім`я начальника Південного міжрегіонального управління «Укртрансбезпеки» в Одеській області з метою забезпечення явки в судове засідання інспектора Талашова О.І., однак явка останнього забезпечена не була.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності інспектора Талашова О.І., на підставі наявних доказів.

В якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, до матеріалів справи долучено фотознімки, на яких зафіксовано автомобіль марки «Мерседес», н/з НОМЕР_3 , осіб, які перебували в автомобілі, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_2 . Інших доказів суду не надано.

Частиною 1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Згідно ч.1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Ознаки підприємницької діяльності перелічені в ст. 42 Господарського кодексу України, а саме підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 здійснювалась господарська (підприємницька) діяльність за критерієм систематичності, не надано доказу, що у вказаної особи відсутня реєстрація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, навпаки, матеріали справи не містять жодних даних які могли надати можливість суду дійти до висновку про систематичність зайняття особою діяльністю у сфері пасажирських перевезень та про наявність об`єктивної сторони ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд наголошує на тому, що не має можливості самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на зазначене, суддею встановлено, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, ст. ст.245, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан