Справа №592/2534/22
Провадження №3/592/900/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районний суду м. Суми Онайко Р.А., за участі секретарів судового засідання Лазоренко Ю.Ю, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1

за ч. 2 ст.130 КУпАП

з участю учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається о адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

25.04.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2022 серії ААБ №059900, 20.04.2022 о 10:05 в м.Суми по проспекту Курському в р-ні буд. 147 водій ОСОБА_2 керував тз АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродня блідість, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в КНП СОР «ОКМЦ СНЗ», водій категорично відмовився в присутності двох свідків. Дана особа притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 26.01.2022. Чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно курував автомобілем і йому було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він погодився та сів до поліцейського авто, де йому пояснили, що не треба їхати до лікарні, оскільки лікар все одно вкаже на його перебування в стані наркотичного сп`яніння, він послухався поліцеських і в присутності двох свідків відмовився від такого огляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши надані докази та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, додано:

-письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.04.2022, згідно яких 20.04.2022 близько 10:20 в м.Суми по просп. Курському поблизу буд. 147 були запрошені у якості свідків при складанні адміністративного протоколу відносно гр. ОСОБА_2 , в їх присутності ОСОБА_2 роз`яснено права передбачені ст.63 КУ та ст.268 КУпАП, та запропоновано прослідувати до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння, на що гр. ОСОБА_2 , відмовився ;

-розписку ОСОБА_5 від 20.04.2022, який зобов`язався доставити авто АЗЛК 2141 з д.н.з. НОМЕР_2 до місця стоянки , а саме за адресою с. В. Піщане, Ковпака, 67

-копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №144861, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП;

-довідку відділу АП УПП в Сумській області ДПП, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності 26.01.2022 Ковпаківським районним судом м.Суми, за ч.1 ст.130 КУпАП, посвідчення водія вилучено 04.01.2021, транспортний засіб АЗЛК 2141, н.з. НОМЕР_3 відповідно до інформаційно-пошукових систем МВС України належить ОСОБА_6 ;

-копію постанови Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.01.2022, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

-відеозапис нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що його зіниці перебувають у звуженому стані (clip-0.mp4 02:15), його згода на проходження огляду в закладі охорони здоров`я (clip-0.mp4 13:36), після чого ОСОБА_2 сів до поліцейського автомобіля (clip-1.mp4 00:50), де перебував деякий час у присутності двох інших поліцейських в той час, як поліцейський з відеореєстратором перевірив вміст багажника авто, після чого, відкривши двері автомобіля, біля яких сидів ОСОБА_2 сказав «не хочеш їхать, давай двох свідків тоді» (clip-1.mp4 02:10), після чого був складений адміністративний матеріал.

Особа, яка склада проткол про адмінстратине ОСОБА_7 правопорушення неодноразово викликалась в судове засідання, в судове засідання не з`явився та пояснень не надав.

Диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, ч.2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Огляд водія на стан сп`яніння є частиною процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за допущені порушення ПДР, передбачені у ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1-4,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Проте в ході судового розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не дотримались вищезазначених вимог закону.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009 р.).

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У випадку, коли захист заявляє про провокацію злочину з боку правоохоронців, головне питання полягає у тому, чи був би злочин вчинений без втручання правоохоронців. Характер тиску або інших способів підштовхнути особу до вчинення злочину, є лише одним з факторів, який слід приймати до уваги при вирішенні питання про наявність провокації, але на цьому проблема не вичерпується. Для вирішення цього питання має прийматися більш широкий контекст, ніж безпосередня поведінка учасників під час події, яку захист вважає провокацією, а обвинувачення допустимим методом розслідування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (Рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Обов`язок доведення відсутності провокації, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, покладений на особу, яка має підтримувати висунуте обвинувачення.

Так, з досліджених доказів та показань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_2 висловив згоду на проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Після цього, ОСОБА_2 залишився наодинці з 2 поліцейськими в поліцейському автомобілі без фіксації їхньої розмови технічними засобами. .

Як зазначив ОСОБА_2 в цей час поліцейські йому пояснили про безперспективність огляду в лікарні, після чого ОСОБА_2 в присутності двох свідків було запропоновано прослідувати до лікарні, від чого ОСОБА_2 відмовився.

При цьому, суд бере до уваги саме пояснення ОСОБА_2 щодо введення його в оману поліцейськими під час перебування в службовому автомобілі, внаслідок чого він погодився відмовитись в присутності свідків від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, а поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення не з`явився в судове засідання.

Крім того слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено таку ознаку наркотичного сп`яніння, як дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, в той час як з відеозапису вбачається, що у ОСОБА_2 у світлу пору доби на подвір`ї були звужені зіниці, а їх реакція на світло поліцейським не перевірялася.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що матеріалами та поясненнями допитаних свідків не спростовані пояснення ОСОБА_2 щодо спровокованої працівниками поліції відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко