Справа № 591/4701/22 Провадження № 3/591/1935/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., в присутності особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Фомінова Р.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків під реєстраційним номером НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 24.09.2022 року о 22 год. 30 хв. в м.Сумах по вул. Харківська, 25 керуючи транспортним засобом Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду (габіон). В результаті ДТП автомобілю завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, 13.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2022 серії ААД № 074390 водій ОСОБА_1 24.09.2022 року о 22 год. 30 хв. в м.Сумах по вул. Харківська, 25, керуючи транспортним засобом Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з перешкодою (габіон). Врезультаті зіткнення габіон було пошкоджено, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3 Є, 1.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Водій ОСОБА_1 24.09.2022 року о 22 год. 30 хв. в м.Сумах по вул. Харківська, 25 керуючи транспортним засобом Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_2 в сатні алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», чим порушив п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину визнав в чиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заперечив винуватість за ст.ст. 139 та 130 КУпАП, пояснив, що габіон не був облаштований світловідбиваючими засобами, знак «об`їзд» лежав на землі. Пояснив, що вживав алкогольні напої за день до події, має проблеми з легенями, під час ДТП також забився грудною клітиною, в протоколі вказано невірне прізвище його. Також вказував на тяжкі сімейні обставини та необхідність у користуванні т/з, проси не позбавляти прав керування.

Захисник пояснив, що габіон не є об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 139 КУпАП, не встановлені особи, яким завдано збитків пошкодженням габіону. Під час складання матеріалів поліцейськими порушено право на захист та не роз`яснено ОСОБА_1 право підтвердження чи спростування результату Драгеру шляхом проходження огляду в медичному закладі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходиться кілька справ про вчинення адміністративного правопорушення однією особою, а саме: справа №591/4701/22, провадження №3/591/1935/22, справа №591/4703/22, провадження №3/591/1936/22,справа № 591/4705/22, провадження № 3/591/1937/22 перебувають в провадженні одного судді, призначені на один день та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний об`єднати їх в одне провадження під одним номером: справа №591/4701/22, провадження №3/591/1935/22.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

п. 2.3 є) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи - учасники дорожнього руху, які порушили ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.09.2022 року серії ААД № 074798 (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.4), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5), копією пояснень ОСОБА_2 (а.с.6), актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (а.с.7), та поясненнями особи наданими у судовому засіданні.

В даному випадку вбачається, що водій ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду (габіон), його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується зібраними та дослідженими у суді доказами.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно вимог ч.1 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність для громадян та посадових осіб, громадян-СПД за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Відповідно до даних, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 074390 суд приходить до наступних висновків:

В розумінні п.1.10 ПДР автомобільна дорога, вулиця (дорога) це частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Засобами організації дорожнього руху, в тому числі, є і габіони, які встановлені місцевою владою під час дії режиму воєнного стану.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту, що габіон не є об`єктом правопорушення за ст. 139 КУпАП, є необгрунтованими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, в тому числі і пошкодження габіону, що є ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Складання працівниками патрульної поліції окремого протоколу за вчинення діяння, яке повністю охоплюється ст. 124 КУпАП, є штучно створеним, оскільки відповідальність за ст. 124 КУпАП настає для водіїв за порушення ПДР, в тому числі і п.п. 2.3. є, що і було встановлено судом вище, тоді як суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 139 КУпАП, в даному випадку, водій бути не може.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки пошкодження габіону транспортним засобом та забруднення дороги відбулося внаслідок порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Отже, посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення помилково дійшла висновку про те, що у зв`язку з недотриманням водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, одні й ті самі дії останнього слід кваліфікувати як за ст. 124 КУпАП, так і за ч. 1 ст. 139 КУпАП, тоді як дії ОСОБА_1 в даному випадку охоплюються диспозицією ст. 124 КУпАП та додаткової кваліфікації за ст.139 КУпАП не потребують.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Окрім цього з приводу даних, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 074317, вважаю, що ті фактичні дані, що в ньому містяться та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Глави 20 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння визначено як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, порядок проведення такого огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Так, Порядок та ст. 266 КУпАП визначають чіткий алгоритм дій поліцейського, відповідно до якого в разі наявності в останніх підстав вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, працівники поліції повинні спочатку на місці запропонувати пройти відповідний медичний огляд. Якщо водій відмовляється пройти огляд на місці зупинки або не згоден з результатами проведеного на місці огляду, працівник поліції повинен запропонувати пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

З наданих суду адміністративних матеріалів, оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що поліцейськими було в повній мірі дотримано порядок огляду на стан сп`яніння, який передбачений зазначеними нормами чинного законодавства.

У діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 24.09.2022 року (а.с. 35);

-тестуванням на алкоголь до протоколу від 24.09.2022 Драгер Alcotest 6810 ARВL 0513 з висновком 1,64 ‰ (а.с.2)

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 в якому зафіксовано виявлені у нього ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці проводився за допомогою газоаналізаторі Драгер (а.с. 39) ;

- довідкою, в якій зазначено інформацію про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.43);

- відеозаписом на оптичному носії даних (а.с.44).

Не заслуговують на увагу доводи захисника щодо порушення права на захист особи під час оформлення матеріалів патрульною поліцією, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП під час розгляду справи особа має право користуватися послугами адвоката, і таке право ОСОБА_1 реалізовано.

Щодо аргументів ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи вказано невірне його прізвище, а саме замість « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_3 », суд зазначає, що особа була встановлена в судовому засіданні, її дані в іншій частині відповідають даним, вказаним у протоколі та особу ідентифіковано судом на відеозаписі, тому такі доводи не можуть вплинути на визнання доказів недопустимими.

Також суд відхиляє доводи адвоката щодо того, що ОСОБА_1 не роз`яснювалось право проїхати для огляду на визначення стану сп`яніння до медичного закладу, оскільки відповідне право поліцейські мають роз`яснювати у випадку незгоди особи з результатами Драгеру або відмови від проходження огляду на місці зупинки т/з.

Враховуючи положення статті 33 КУпАП при накладенні стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а також те, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» у гр. ОСОБА_1 наявне посвідчення водія, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, слід зазначити, що керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найтяжчим порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Також від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розстрочку виплати штрафу.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи такі обставини, та те, що на даний час ОСОБА_1 перебуває у важкому матеріальному стані, не має постійного та офіційного місця роботи, його клопотання слід задовольнити та розстрочити виплату штрафу на строк 12 (дванадцять) місяців зі щомісячним платежем 1416, 60 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ЗУ «Про судовий збір», ст. 36, ч.1 ст. 139, 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 55 КК України суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення № 591/4701/22, провадження № 3/591/1935/22 зі справою № 591/4703/22 провадження № 3/591/1936/22, справа № 591/4705/22, провадження № 3/591/1937/22 присвоївши номер справи № 591/4701/22, номер провадження № 3/591/1935/22.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в розмірі 17 000 грн на строк 12 (дванадцять) місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 60 копійок щомісяця до 28 числа кожного місяця.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496,20 гривень.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока