Єдиний унікальний номер 722/1465/22
Номер провадження 3/722/710/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.

з участю особи, яка притягається

до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, одруженого, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №598976, складеного 23.09.2022 року інспектором СРПП ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Мазуриком В.І., вбачається, що 23.09.2022 року о 19 год. 34 хв. ОСОБА_1 в м.Сокиряни по вул.Ярослава Мудрого,21, не виконував неодноразове законне розпорядження (вимогу) поліцейського, а саме ненадання (пред`явлення) відповідних документів згідно ПДР по факту керування ТЗ та документа, який засвідчує особу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою за ст.185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 23.09.2022 року близько 19 год. в м.Сокиряни він керував власним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» д.н. НОМЕР_1 , де його було зупинено працівником поліції, який не представившись та не повідомивши, яке порушення ним було допущено, почав вимагати від нього посвідчення водія та інші документи на автомобіль. Оскільки працівник поліції не представився та не повідомив йому про причини зупинки транспортного засобу, він відмовився надавати будь-які документи. Після того як він попросив працівника поліції виконати вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», працівником поліції було повідомлено його про те, що транспортний засіб було зупинено, оскільки на автомобілі був відсутні задній бампер та частково пошкоджено скло заднього лівого габариту. З приводу цього він заперечив працівнику поліції, пояснивши, що скло заднього лівого габариту пошкоджене, однак габарит технічно справний та перебував у робочому стані. Щодо відсутності заднього бампера він також заперечив, оскільки на час зупинки очевидним було те, що задній бампер був наявний на автомобілі. З цих підстав він вважав зупинку його автомобіля незаконною, у зв?язку з чим відмовився пред?явити документи. В подальшому працівниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу, після приїзду якої його було затримано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність, яка встановлена ст.185 КУпАП, настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки, а також суспільні відносини у сфері державного управління. Під державним управлінням слід розуміти підзаконну, юридично-владну діяльність організуючого, виконавчо-розпорядчого характеру, яка здійснюється органами виконавчої влади і спрямована на організацію виконання законів, практичне виконання завдань і функцій держави з безпосереднього та оперативного керівництва економікою, соціально-культурним і адміністративно-політичним будівництвом.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.ст. 23,24 Закону України «Про Національну поліцію» визначено основні та додаткові повноваження поліції.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону. Правопорушення щодо поліцейського або особи, звільненої зі служби в поліції, її близьких родичів, вчинені у зв`язку з його попередньою службовою діяльністю, мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію» (справа про строки адміністративного затримання) від 11.10.2011 року №1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів, з урахуванням позиції Верховного Суду України висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП)» випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

За змістом ст.254 і ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, викладення суті адміністративного правопорушення.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено прізвища працівника поліції, вимоги якого ОСОБА_1 нібито не виконував. Не зазначення конкретного працівника поліції щодо якого такі дії нібито вчинялись, на думку суду, призводить до ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту, враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення ймовірного діяння, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03.03.2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (набуло статусу остаточного 11.07.2013 року).

У даному випадку протокол вказаним вимогам не відповідає, оскільки з нього неможливо встановити, щодо пред?явлення яких саме документів поліцейський висував вимоги, у зв`язку з чим суд позбавлений змоги перевірити факт того, чи є вони законними. Крім того, не вказано вимоги якого саме поліцейського відмовився виконати ОСОБА_1 , а також неконкретизовані обставини щодо його зухвалої поведінки, про яку зазначено у рапорті працівника поліції від 23.09.2022 року. При цьому, в матеріалах справи відсутні належні докази про агресивну поведінку останнього або в непокорі, вираженій в зухвалій формі.

Проте, до матеріалів справи приєднано протокол серії ЧВ №000769 від 23.09.2022 року про адміністративне затримання гр. ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили, що вони були присутні в приміщенні відділення поліції при оформленні затримання ОСОБА_1 , який при цьому будь-якої непокори працівникам поліції не чинив.

Також, матеріали справи містять копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 160566 із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Крім того, із дослідженого в ході розгляду справи відеозапису з нагрудного відеореєстратора від 23.09.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , знаходячись в салоні власного автомобіля на місці зупинки транспортного засобу, відмовився на вимогу одного із працівників поліції пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, посилаючись на те, що після зупинки автомобіля, працівниками поліції не було пред`явлено на його прохання службового посвідчення та не повідомлено про причини зупинки.

При цьому, із вказаного відеозапису вбачається, що спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції відбувалося на підвищеному тоні, однак таке спілкування з боку ОСОБА_1 не виражалося у зухвалій формі та не містило в собі нецензурної лайки.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора СРПП ВП №1 (м.Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Герасимчука Р., як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, слід оцінити критично, оскільки вони суперечать встановленим обставинам справи та об`єктивно спростовуються зазначеним вище дослідженим відеозаписом та показаннями свідків.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки сама по собі відмова пред`явити для перевірки посвідчення водія та документи на транспортний засіб не може бути кваліфікована як злісна непокора законній вимозі поліцейського, так як такі дії можуть лише утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не доведена, а тому справу відносно нього слід закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян