Справа№464/5701/22
пр.№ 3/464/2498/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Сороки О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08 листопада 2022 року о 21.08 год по вул.Стрийська, 45 в м.Львові керувала автомобілем марки «Сузукі» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи у суді захисник особи, як притягається до адміністративної відповідальності, згідно з письмовим клопотанням просить справу про адміністративне правопорушення закрити, не оспорюючи факту керування ОСОБА_1 автомобілем, за відсутності допустимих та належних доказів учинення правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка користується правовою допомогою захисника, до суду на розгляд справи не з`явилася. Тому відповідно до ч.1 ст.268 КУАП суддя вважає можливим розглядати справу відсутності особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка у даній категорії справ не є обов`язковою.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Учинення ОСОБА_1 правопорушення стверджується зібраними та дослідженими в порядку КУАП доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 363313 від 08 листопада 2022 року, що відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

відеозаписом з місця події, що мала місце 08 листопада 2022 року, де зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та ствердну неодноразову відмову останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці події, так і в медичному закладі, висловлену у присутності понятих;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

постановою патрульної поліції від 08 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, передбачене за ч.1 ст.122 КУАП.

За положеннями ст.266 КУАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Об`єктивним записом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому відображено перебіг події, зафіксовано наступне: зупинення автомобіля ОСОБА_1 , яка перебувала за кермом такого; на пропозицію поліцейського категорично та однозначно відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та у медзакладі. Підстав піддавати сумніву добровільність такої відмови порушника не встановлено. Надані докази доводять, що ОСОБА_1 продемонструвала своїми діями відмову виконати вимогу поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену п.2.5 ПДР України. Водночас органи поліції позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на примусовий огляд чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Варто зазначити, що за приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Водночас у матеріалах справи відсутні відомості докази неправомірної поведінки працівників поліції.

Надання захистом направлення на токсикологічне дослідження від 09 листопада 2022 року о 10.10 год, тобто по спливу 13 год після події, та результату токсикологічного дослідження від 10 листопада 2022 року не доводить зворотного у даній справі, адже огляд з порушенням ст.266 КУАП є недійсним, а ОСОБА_1 інкриміновано саме ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Порушення вимог ст.266 КУАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не встановлено.

З урахуванням наведеного особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, в порядку ст.251 КУАП надано достатньо логічних та взаємопов`язаних між собою доказів у порушення правил дорожнього руху та вини у цьому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності доказів немає. Доводи захисника не ґрунтуються на наведених вище доказах, є голослівними, розцінюються спосіб захисту та зводяться до власного суб`єктивного тлумачення як обставин справи, так і вимог чинного законодавства.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУАП, та спростовували даний висновок відсутні.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП кваліфіковані вірно, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 КУАП передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зважаючи на викладене, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього, відповідності до ст.40-1 КУАП з правопорушника слід стягнути судовий збір на користь держави. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 496,20 грн судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО