Провадження № 3-в/537/1/2022
Справа № 537/4672/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2022 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріна Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Крюківського районного міста Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2021 по справі про адміністративне правопорушення №537/4672/21 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно нього, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, згідно якої просить розстрочити йому виплату штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп. терміном на один рік шість місяців згідно постанови Крюківського районного міста Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2021 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно нього у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Перевіривши доводи заяви, матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви з наступних підстав.

Постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2021 по справі про адміністративне правопорушення №537/4672/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Вищевказана постанова набрала законної сили 19 жовтня 2021 року.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, являється квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з частиною 1 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення , постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна.

Згідно з частиною 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення , у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення , питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до частини 2 статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення , відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

В матеріалах заяви відсутні докази будь-яких обставин, які могли б свідчити про поважну причину, яка унеможливлює виконання постанови заявником.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом клопотання хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, запропонований особою, яку потягнуто до адміністративної відповідальності, механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо строків його сплати.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статтями 33-35, 301-304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Крюківського районного міста Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2021 по справі про адміністративне правопорушення №537/4672/21 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно нього - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Зоріна