Справа№938/114/22
Провадження № 3/938/165/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних протоколу: місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 , будучи притягнутим постановою Верховинського районного суду від 24.06.2021 до адміністратвної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року з дня піддання адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.

02.02.2022 о 02год. 20хв. в с. Ільці по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Aikotest", результат алкотесту 0,52‰. Правопорушення фіксувалося на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 "а" ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надійшли на адресу суду 24.06.2022, після належного дооформлення органом, який склав протокол та їх було призначено до розгляду на 06.07.2022.

В судове засідання 06.07.2022 ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, з якої вбачається, що судову повістку ОСОБА_1 отримав 05.07.2022 (а.с. 16). Про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою особи, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання, з метою недопущення його права на захист судом було відкладено розгляд справи на 25.07.2022.

Однак в судове засідання призначене на 25.07.2022 ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, яку вручено останньому 08.07.2022 (а.с.19). Причини неявки ОСОБА_1 суду не повідомив.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, а його неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністратвиної відповідальності. А тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ч.2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення, вказані обставини повинні бути відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, даний факт повинен бути підтверджений постановою суду, яка набрала законної сили.

Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №500495 від 02.02.2022, згідно якого водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alkotest", результат алкотесту 0,52‰;

-роздруківкою результату тесту №3685 приладу «Drager Alcotest 6810», згідно якого за результатами, проведеного 02.02.2022 о 02год. 47хв. огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено рівень алкоголю 0,52‰;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 з результатом огляду згоден;

-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, записаним на CD-R диск, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що ним є ОСОБА_1 , у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, нестійка хода. Після чого водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. За результатами огляду, тест приладу Drager показав, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,52 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився;

-постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн.

-рапортом інспектора СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Палійчука від 02.02.2022 з якого вбачається, що він доповідає про те, що ним під час несення служби у добовому наряді під позивним "Марель11" 02.02.2022 в с. Ільці Верховиського району Івано-Франківської області було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для зупинки вказаного транспортного засобу стала технічна несправність автомобіля, а саме: не працювали задні габаритні вогні. Під час перевірки документів у водія було відсутнє посвідчення водія, а також при спілкування у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. За результатами огляду, тест приладу Drager показав, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,52 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився. Після огляду ОСОБА_1 було роз`яснено його права, складено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП та протокол про притягнення до адміністративної відповідальнності за ч.2 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспртним засобом.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь -якого з правопорушень передбачених частиною першою цієї статті.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007р. зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, ставлення до скоєного.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, суддя враховує, що відповідно до положень п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 23.03.2022 №31/9/3/120, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 у Територіальних сервісних центрах не видавалось. Крім того до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАА №960016 від 02.02.2022, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував в установленому порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відповідно до п.28 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, те що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення .

Оскільки суду не надано інформації про те, кому саме належить транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , та чи є у власності ОСОБА_1 будь-які транспортні засоби, вважаю за доцільне не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись стяттями 24, 27, 40-1, 130, 247,251,252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок (тридцять чотири тисячі гривень нуль копійок) без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС