Справа № 298/977/21
Номер провадження 3/298/242/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи №298/977/21 (провадження 3/298/242/22), які надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , інспектора першої категорії Ужанського національного природного парку, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Постановою суду від 17 серпня 2022 року справи №298/977/21 (провадження 3/298/242/22) та №298/1047/21 (провадження 3/298/265/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер №298/977/21 (провадження 3/298/242/22).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087260 від 21 травня 2021 року, складеного поліцейським СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Торола В.В. "21 травня 2021 року о 7 год. 10 хв. в смт. Великий Березний, по вул. Гагаріна 57 А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив з`їзд у кювет та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 122-4 КУпАП".

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087225 від 21 травня 2021 року, складеного начальником СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Терпай Ю.Ю.," 21 травня 2021 року о 7 год. 10 хв. в смт. Великий Березний, по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 , керуючи вищевказаним транспортним засобом, не впевнившись в безпечності та не врахувавши дорожньої обстановки та швидкості руху, здійснив з`їзд в кювет, в результаті чого транспортний засіб перекинуло на кришу та спричинило механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП".

Відповідно до ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо повідомлення останнього про час, місце та дату розгляду справи.

На офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.

У протоколах про адміністративні правопорушення міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративних справ відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідні справи, про що свідчать наведені вище обставини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За наведеного та враховуючи те, що суд вжив заходів щодо забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши протоколи у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до них матеріали, судом встановлено, що вказані матеріали відносно ОСОБА_1 уже перебували у провадженні суду та постановами Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2021 року у справі №298/566/21 та від 11 серпня 2021 року у справі №298/567/21, були повернуті відділенню поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Суд констатує, що в матеріалах адміністративної справи, які надіслані до суду після оформлення, недоліки на яких було наголошено у постановах 11 серпня 2021 року не усунуті, а відтак вимоги вказаних постанов не виконано взагалі.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: у ньому зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 124 КУпАП, проте не розкритий зміст вказаного правопорушення, суть правопорушення не співставляється із диспозицією ст. 124 КУпАП, не зрозуміло кому завдано матеріальних збитків, не зазначено яким транспорним засобом керував ОСОБА_1 , не конкретизовано місце вчинення ДТП.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року №1376, усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до нього, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено (п.п.6, 7).

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 наявні виправлення в даті складання протоколу, такі не засвідчені посадовою особою, яка їх внесла, відсутні дані щодо ознайомлення особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1 з такими виправленнями.

Матеріали справи щодо ОСОБА_1 містять ксерокопії водійського посвідчення ОСОБА_1 , рапорта, що не засвідчені у встановленому законом порядку.

Так, правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 № 55, Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 року № 1000/5, інструкціями з діловодства в окремих органах державної влади. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення у встановленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Така позиція узгоджується також з позицією Верховного Суду викладеній в постанові від 08.05.2019 по справі №160/7887/18.

Вказані вимоги особою, яка склала протокол, не дотримані, копії документів, долучених до протоколу, не засвідчені належним чином.

Більше того, суддею зауважується на тому, що до матеріалів справи долучено ксерокопію рапорта, яка через погану якість копіювання є нечитабельною, що унеможливлює дослідження судом наведених в ній відомостей.

Всупереч вимогам п.1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються, окрім іншого, схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

При цьому, додана до протоколу схема місця ДТП учасником ДТП - ОСОБА_1 не підписана, відсутній підпис останнього щодо ознайомлення зі схемою місця ДТП, також відсутній підпис ОСОБА_1 під відомостями у схемі місця ДТП щодо підтвердження даних про пошкодження транспортного засобу.

Більше того, суддя констатує, що у схемі місця ДТП зазначена дата, коли трапилась ДТП - 21.05.2020 року, тобто за рік до дати, зазначеної в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення - 21.05.2021 року. Водночас наявні розбіжності не лише у даті, а й у часі пригоди, зокрема в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення - о 7-ій год. 10 хв., а в схемі місця ДТП - о 8-ій год. 30 хв. Відтак відомості викладені у протоколі та інформація, відображена в схемі місця ДТП, не узгоджуються між собою, містять суттєві розбіжності.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди, на переконання судді, є неналежним та недопустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Вище наведене дозволяє зробити висновок про те, що уповноважена особа відділу поліції під час розгляду матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, не встановила всіх обставин її скоєння.

Усунути означені вище недоліки під час розгляду даної справи шляхом дослідження наданих суду доказів, допиту учасників дорожньо-транспортної пригоди неможливо, оскільки приведення схеми місця дорожньо-транспортної пригоди у відповідність вимогам Інструкції та фактичним обставинам справи, на які посилаються учасники дорожньо-транспортної пригоди, а також зміна фабули обвинувачення у протоколі, не входить до компетенції суду.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано, що унеможливлює встановлення наявності в його діях складу названого адміністративного правопорушення.

Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь і є підставою для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то суддя зазначає наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що надісланий до суду для розгляду протокол серії ДПР18 №087260 від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 не містить належної правової кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже положення статті 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять частин, в той час, коли в протоколі вказано про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122-4 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як установлено у судовому засіданні та убачається з матеріалів справи, причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, з огляду на встановлені та зазначені вище обставини, є недоведеною, а отже, на переконання судді, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в його діях відсутній.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє, до матеріалів справи не долучені.

При цьому, приймаючи рішення по суті справи щодо звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддя виходить також з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевказане, виходячи із загальних засад правосуддя, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За змістом п.7 ст.247 КУпАП провадження може бути закрито в разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративних стягнень, передбаченихст.38 КУпАП. Тобто законодавець визначив, що провадження може закриватись, якщо орган, який розглядає справу, дійде висновку щодо закінчення строків накладення стягнення, що можливо, на переконання суду, лише після встановлення судом факту наявності події правопорушення, вини особи у вчиненні цього правопорушення. Суд вважає, що системний аналіз положень ст.247 КУпАП, дає підстави для висновку, що перед ухваленням рішення про можливість закриття провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП (що є нереабілітуючими підставами закриття провадження), суд повинен дійти висновку про відсутність реабілітуючих підстав, передбачених іншими пунктами ст.247 КУпАП, за наявності яких закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП недопустиме.

Враховуючи, що суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.