Справа № 758/9003/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Рибалка Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2022 року о 10 год 10 хв водій ОСОБА_1 за адресою: м. Київ , проспект Правди, 33 керував т.з. MAН д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, неприродня блідість покрову обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис, бодікамера 473625, у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, проте забезпечила явку представника який подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та під час судового засідання підтримав його.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначає наступне: відповідно до зазначених в проколі даних вказано, що до протоколу долучено: направлення на огляд, відео диск, розписка, пояснення свідків.

Щодо долучених доказів, вважає, що відеозапис не є належним доказом по справі, адже в протоколі не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалось фіксування. Вказане узгоджується з правовою позицією ВС (постанова від 15.11.2018 у справі 524/5536/17, від 19.20.2020 р. справа № 524/1284/17).

Вважає, що долучений до матеріалів справи диск - відеофікції є неналежним. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано в графу: «До протоколу додаються: відеозапис. Під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи долучено CD диск.

Посилається на те, що відеозапис долучений до адміністративної справи, не зрозуміло на який саме носій інформації записано відеозапис, та вказаний диск в матеріалах справи є сумнівним, та таким що не може носити в собі належну інформацію, яку можна використати як доказ.

Відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. З відеозапису вбачається, що інтервал між початком і закінченням становить більше ніж 30 хв. (початок з 10 хв 07 сек до 10 хв 20 сек, потім початок з 10 хв 40 сек до 10 год 54 сек)

Також, вказаний відеозапис, який повинен бути безперервним, що в даному випадку зроблено не було і відеозапис є неповним, що є порушенням Закону України «Про національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі Інструкція), де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

З відеозапису не вбачається взагалі факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку результати такої фіксації є недопустимими доказами (висновки ВС/КАС № 428/2769/17 від 24.01.2019, ВС/КАС, справа №524/5536/17, 15.11.18). Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні на паперовому конверті з оптичним диском, які долучені в якості доказів у справі № 391/705/20, взагалі не зазначено на які носії здійснювався відео запис події.

Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. На відео не видно всіх обставин, які вказані у протоколі.

Вважає, що оптичний диск є недопустимим доказом по справі та не може вважатися допустимими доказами вини, та факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки на відео не підтверджують саме факту керування транспортним засобом в момент прибуття працівників поліції, а також конкретної відмови від проходження огляду.

Також сам відео файл було створено лише 21.09.22 р, що також на думку адвоката є порушенням.

Особу ОСОБА_1 не було попереджено на відеофіксацію, згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того, на даному відеофайлі зафіксовано лише спілкування поліцейського з особою, при цьому відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. Особі не вручалась копія протоколу, що також є грубим порушенням вимог ст 268 КУпАП.

На відео записі, поліцейські нібито пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку. При цьому поліцейські не вказують яким чином, в якому саме медичному закладі необхідно пройти огляд.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП.

Крім того, також звертає увагу на те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення певною особою положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням такої особи.

До того ж у порушення ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські не поінформували водія про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстави такої зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, вважає, що, із наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим складені процесуальні документи відносно такого водія не можуть бути належними та допустимими доказами провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, докази керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння не надано. Склад правопорушення становить чотири складові- об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторони.

Вважає, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона, оскільки не зафіксовано сам факт керування відповідною особою транспортним засобом .

Інші наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно не доводять факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Слід зазначити, що поліцейським не було розкрито зміст ст. 130 КУпАП, наслідки ухилення від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, що підтверджується матеріалами справи.

Також в протоколі зазначені свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте матеріали справи не містять пояснень свідків, а впевнитись про те що вони дійсно були присутні при складанні протоколу не можливо.

Відеозапис на боді камеру патрульного поліцейського не був безперервним.

Також відсутні будь-які причини зупинки транспортного засобу і не підтверджено факт керування ним ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені судом порушення при оформленні матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, відсутність належних, допустимих та достатніх доказів вчинення особою адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, викладені в протоколі, не підтверджуються матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

На підставі викладеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопрушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.В.Рибалка