Єдиний унікальний номер 725/196/22
Номер провадження 3/725/1152/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Войтун О.Б., розглянувши матеріали справи які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №225341, 08.01.2022 року о 01 год. 25 хв. у м. Чернівці по вул. Винниченка, 62, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ G63 AMG» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку відмовився як на місці зупинки транспортного засобу та лікаря нарколога. Таким чином гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його дії працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув. Його захисник адвокат Бакай А.С. в судовому засіданні підтримав подані письмові заперечення на протокол згідно яких працівниками поліції нечітко і сформульовано суть правопорушення, відеозапис наданий працівниками поліції не є безперервним та відеозапис відображає події в хаотичному порядку тобто не послідовними. Крім того патрульними не було оголошено ОСОБА_1 жодних ознак його перебування в стані алкогольного сп`яніння попри те, що у протоколі вони зазначені, а також зазначав про ряд інших порушень процедури оформлення матеріалів.

Просив суддя також особливу увагу звернути на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була вимушеною за обставин які існували на той час, а саме у транспортному засобі перебувала його 5 місячна донька ОСОБА_2 , яка не дуже добре себе почувала.

Крім того пояснив, що після того відвіз дружину та дочку додому та переконавшись, що дитина у безпеці поїхав до лікарні де у нього відібрали кров у встановленому порядку яку він потім передав експерту для здійснення судово-медичного дослідження. З урахуванням наведеного просив суд прийняти до уваги зазначені пояснення та закрити провадження по справі.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка цивільна дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 , 1991 року народження, пояснила, що дійсно того вечора разом з чоловіком та дочкою гостювали у знайомих. Ані вона ані ОСОБА_4 алкоголю не вживали оскільки їх дочка ОСОБА_5 , ще дуже маленька їй 5 місяців. Вони мали залишатись ночувати у знайомих, але ОСОБА_5 близько 00 год. прокинулась та дуже вередувала, внаслідок того, що вони ніяк не могли заспокоїти та вкласти дитину спати вимушені були їхати додому до батьків ОСОБА_4 до яких приїхали на різдвяні свята. Дочка була гаряченька та хвилювались чи немає у неї температури. Зазначила, що вони зібрались та поспіхом їхали додому. Вважає, що саме через такі обставини ОСОБА_4 будучи у схвильованому стані і поїхав під знак де їх і зупинила поліція. Просила суд взяти до уваги, що на підпитку ОСОБА_4 не дозволив би собі сісти за кермо будучи з дитиною в автомобілі. Після того як їх зупинила поліція вона просила ОСОБА_4 по швидше все завершити та скоріш доїхати додому. Більше нічого додати не могла так як перебувала в автомобілі з донькою та, що відбувалось на вулиці з поліцейськими вона не чула.

Суддя заслухавши пояснення захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту п. п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених норм приводить до висновку, що визначальним є наявність декількох факторів у їх сукупності, а саме керування транспортним засобом тобто фактичне виконання особою функцій водія, а також відмова особи від проведення огляду на стан сп`яніння.

Суддя звертає увагу, порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ч. 2 ст. 266 КУпАП відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже законодавством чітко і вичерпно встановлено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р., огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розділу І Інструкції). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 розділу І Інструкції), і даний перелік ознак є вичерпним.

Із досліджених відеозаписів які надійшли із матеріалами справи судом встановлено факт зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 та підставність такої зупинки у зв`язку із рухом автомобіля у зустрічному напрямку на ділянці вулиці із одностороннім рухом.

Разом з тим аналізуючи події які відображені на відеозаписах, суддя зауважує, що дійти до категоричного висновку, що ОСОБА_1 перебуває із явними ознаками алкогольного сп`яніння не має підстав, оскільки ОСОБА_1 чітко розуміє та виконує вимоги поліцейського, відповідає на запитання. Порушень координації рухів та порушення мови також судом не встановлено.

Суд також враховуючи, що події відбувались у нічний час в зимовий період часу та у автомобілі знаходилась дитина 5 місячного віку, яка перебувала у неспокійному стані вважає, за таких обставин виправданою відмову від проходження огляду.

Окрім того стороною захисту було долучено АКТ судово-медичного дослідження №56 від 10.01.2022 року виконаного судовим експертом-токсикологом Гаврильчук Л.А. згідно якого у крові ОСОБА_1 відібраної 08.01.2022 року о 03 год. 01 хв. концентрація етилового спирту становить 0.034 проміле.

Отже ОСОБА_1 08.01.2022 року на час зупинки транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelinv. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

З положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи причини відмови ОСОБА_1 , які судом визнані об`єктивними, а також перебування ОСОБА_1 у тверезому стані, суддя приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та керуючись ст. 130, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун