Справа № 743/631/22 Головуючий у 1 інстанції Павленко О. В.
Провадження № 33/4823/563/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Приходько О.С.,

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Приходько О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2022 року , -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий оператором на газовій заправці, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496,20 грн.

Як встановив суд, 21 вересня 2022, о 16 год. 05 хв. по вул. Попудренка, в смт. Ріпки, Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував мопедом YAMAHA, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Приходько О.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в діях її підзахисного події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом. Вказує, що процедура огляду її підзахисного на стан сп`яніння була порушена, огляд на стан сп`яніння проводився за відсутності свідків, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія, а також відсутній акт про проходження огляду на стан сп`яніння, висновок медичного закладу про результати проходження відповідного огляду, квитанція приладу, яким здійснювався огляд. Також, захист посилається на те, що відеозапис не відображає усіх обставин даної події, в тому числі і рух транспортного засобу та порушення водієм відповідних правил дорожнього руху. Окрім цього, зазначає, що її підзахисному не було належним чином роз`яснено процесуальні права, що свідчить про порушення права на захист останнього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АААД №050404, 21 вересня 2022, о 16 год. 05 хв. по вул. Попудренка, в смт. Ріпки, Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував мопедом YAMAHA, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував вживання алкоголю та факт керування транспортним засобом і на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні відмовився.

Будь-яких зауважень з приводу зупинки його транспортного засобу та те, що він не знаходився за кермом мопедом не висловлював, в тому числі і не зазначав, що мопедом керував його знайомий, а він був у якості пасажира, що підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом транспортного засобу (а.с.6).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, був допитаний свідок ОСОБА_2 , який вказував на обставини даної події, при цьому зазначав, що саме він керував мопедом, а ОСОБА_1 був у якості пасажира.

Проте, суд апеляційної інстанції не може взяти пояснення свідка ОСОБА_2 до уваги, оскільки його пояснення протирічать зібраним у справі доказам в тому числі і відеозаписом із нагрудної камери поліцейського. Крім того, останній є товаришем ОСОБА_1 , і у такий спосіб намагається допомогти йому уникнути відповідальності за скоєне.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Більш того, у силу положень ст. 266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису участь двох свідків є необов`язковою, а тому посилання захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням Інструкції є безпідставними.

Доводи захисту про не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Що стосується посилань апелянта про те, що поліцейські не склали та не надали ОСОБА_1 направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, то апеляційний суд звертає увагу на наступне. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не передбачена необхідність поліцейськими складати направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при його відмові від проходження такого.

Твердження апелянта, що на відеозаписі відсутній сам факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Приходько О.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач