Справа № 226/645/22
Провадження № 3/226/286/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Агінськ Російської Федерації, проживаючої в АДРЕСА_1 , за ст.156 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29 травня 2022 об 11 год. 56 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Лучіано», розташованому за адресою: м.Мирноград Донецької області, вул.Соборна, буд.13, здійснював торгівлю з рук алкогольними напоями горілкою та пивом, чим порушила ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та скоїла правопорушення, передбачене частиною третьою статті 156 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надала, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП не є перешкодою для судового розгляду.

Надавши оцінку встановленим обставинам та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 і, відповідно, відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На виконання зазначених завдань суд відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язаний дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як слідує з протоколу, в вину ОСОБА_1 ставиться торгівля з рук горілкою і пивом в магазині «Лучіано» 29.05.2022 та порушення нею вимог ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що інкриміновано за ч.3 ст.156 КУпАП.

Згідно ч.1, ч.2 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу вбачається, що вимогам зазначеної статті він в достатній мірі не відповідає, необхідних відомостей на підтвердження об`єктивної сторони правопорушення не містить.

Так, статтею 156 КУпАП, яка містить чотири частини, визначено відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння. Аналіз зазначеної статті вказує, що відповідальність за конкретною частиною ст.156 КУпАП визначається за суб`єктним складом.

Частина 3 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Разом з цим, частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Порядком провадження торговельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 15червня 2006р. № 833, визначені загальні умови провадження торговільної діяльності суб`єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торгівельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торгівельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій, незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб-підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України (суб`єкти господарювання). Так, пунктом 7 зазначеного Порядку передбачено, що торгівельними об`єктами у сфері роздрібної торгівлі є: магазин, який може бути продовольчим, не продовольчим, змішаним (за товарною спеціалізацією); універсальним, спеціалізованим, вузькоспеціалізованим, комбінованим, неспеціалізованим (за товарним асортиментом); з індивідуальним обслуговуванням, самообслуговуванням, торгівлею за зразками, торгівлею за замовленням (за методом продажу товарів); павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, рундук; склад товарний; крамниця-склад, магазин-склад.

Торгівля поза зазначеними об`єктами є об`єктивною стороною правопорушення, що передбачає торгівлю з рук.

Разом з цим, як слідує з протоколу, в вину ОСОБА_1 ставиться торгівля алкогольними напоями з рук в магазині, що не узгоджується з диспозицією ч.3 ст.156 КУпАП. До того ж, в протоколі не зазначено, кому були реалізовані алкогольні напої, у якій кількості, за якою ціною, відсутні свідки правопорушення. Не додано до протоколу і фіскального чеку на підтвердження здійснення торгівлі алкогольними напоями або протоколу вилучення алкогольного напою у особи, яка його придбала.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , додані до протоколу, про те, що вона начебто продала 29.05.2022 об 11.06 пляшку пива по ціні 120 грн, суд до уваги не приймає, так як сам по собі факт визнання особою своєї вини не має будь-якого визначального значення для притягнення її до відповідальності в разі, якщо таке визнання вини не узгоджується із сукупністю решти досліджених доказів, оскільки воно може бути наслідком незаконного впливу на особу, введення її в оману, результатом юридичної неграмотності особи та інше.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Це ж випливає і з рішення ВП КСУ № 1-р/2019 від 26.02.2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.368-2 КК, де Конституційний суд констатує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, а наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Оскільки сукупність встановлених під час судового розгляду обставин та досліджених доказів не надає суду підстав для висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, та визнання її винуватості поза розумним сумнівом, провадження у справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу від 29.05.2022 65 пляшок алкогольних напоїв: 30 пляшок горілки, 4 пляшки вина, 1 пляшка шампанського, 30 пляшок пива, які згідно доданої до протоколу квитанції №22 за підписом уповноваженої на прийняття речових доказів особи ОСОБА_2 зберігаються в ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, відповідно до ст.265 КУпАП підлягають поверненню їх володільцеві.

Керуючись ст.ст.7, 245, 247, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі №3/226/286/2022 відносно ОСОБА_1 за ст.156 ч.3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: 65 пляшок алкогольних напоїв: 30 пляшок горілки, 4 пляшки вина, 1 пляшка шампанського, 30 пляшок пива, вилучені згідно протоколу від 29.05.2022 ДОП ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Коваленком В.І., повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.І.Клепка