Єдиний унікальний номер судової справи 470/10/22
Номер провадження 33/812/63/22 Головуючий у місцевому суді: Лященко В.Л.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2022 року, якою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №030241, який надійшов на розгляд до Березнегуватського районного суду Миколаївської області і був складений 31 грудня 2021 року, встановлено, що 20 грудня 2021 року о 14 годині 50 хвилин на трасі Київ - Харків водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом ГАЗ 66 №356Б4, був не уважний, не зреагував на її зміну, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки моделі Hundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався на зустріч. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяно матеріальні збитки, чим водій порушив вимоги п.2.3 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124КУпАП.

Постановою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова обґрунтована тим, що дії ОСОБА_3 вказані в протоколі є неконкретними, не зазначено ознак складу правопорушення, протокол містить безліч виправлень, матеріали справи є суперечливими, що позбавляє можливості визначити склад адміністративного правопорушення.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2022 року та направити протокол про адміністративне правопорушення до відділу поліції для належного оформлення, із подальшим поданням його на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що дійшовши правильного висновку про невідповідність дійсної дати дорожньо-транспортної пригоди даті, зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення, а також про не зазначення в фабулі протоколу конкретного пункту ПДР, який порушив ОСОБА_3 , суддя районного суду помилково закрив провадження у справі замість повернення матеріалів до відділу поліції для належного оформлення протоколу.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 , та особи, які подали апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вдруге не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені. Від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу апеляційної інстанції надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

За такого, відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП справа розглядається без участі учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.2 ст.7 КУпАП).

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Оскільки така норма закону як ст.124 КУпАП є бланкетною, то при встановленні обставин правопорушення особа, яка складає протокол, повинна встановити та зазначити в ньому конкретні пункти ПДР, які було порушено особою, що притягається до адміністративної відповідальності, в чому полягає суть цих порушень.

Крім того, в пункті 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерств юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, передбачено, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч.1ст.254 КУпАП та ч.2 ст.251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №030241, який надійшов на розгляд до Березнегуватського районного суду Миколаївської області і був складений 31 грудня 2021 року, встановлено, що 20 грудня 2021 року о 14 годині 50 хвилин на трасі Київ - Харків водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ГАЗ 66 №356Б4, був не уважний, не зреагував на її зміну, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки і моделі Hundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався на зустріч. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяно матеріальні збитки, чим водій порушив вимоги п.2.3 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Між тим, з матеріалів справи убачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася 01 серпня 2021 року о 01 годині та за вказаним фактом внесене кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000359 від 01 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Постановою від 15 листопада 2021 року, за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю військового автомобіля ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням військовослужбовця ОСОБА_3 та автомобіля марки і моделі Hundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка трапилася 01 серпня 2021 року близько 01 години на перехресті автодороги «Київ-Харків-Довжанський», кримінальне провадження закрито та направлено матеріали справи для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відсутня подія ДТП саме 20 грудня 2021 року о 14 годині 50 хвилин, яка зазначена у протоколі, за участі ОСОБА_3 , що правильно констатував районний суд.

Крім того, як зазначалось вище, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, тобто для застосування якої, необхідно звертатись до інших нормативних актів (законів, положень, правил, інструкцій тощо), а тому, обов`язковим є зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, пунктів відповідних правил (в даному випадку - підпунктів та пунктів Правил дорожнього руху).

Згідно діючого законодавства, пред`явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним за змістом, тобто такими, що не має іншого тлумачення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 пред`явлене обвинувачення за порушення ним п.2.3 ПДР.

Разом з тим, п.2.3 ПДР складається з 8 підпунктів а саме: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху;

є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відсутність конкретної вказівки на відповідний підпункт пункту 2.3 ПДР, не дозволяє точно встановити об`єктивну сторону правопорушення та притягнути особу до адміністративної відповідальності, що, в свою чергу, також свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

В той же час, за змістом ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що «обвинувачення» для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З постанови суду вбачається, що суддя районного суду, оцінивши наявні у справі докази в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, провівши судовий розгляд, дійшов правильного висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_3 пред`явлено неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, чим грубо порушено його законні права та інтереси, зокрема право на захист, постанова судді про закриття провадження є законною, а підстави для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні.

При цьому, посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на лист Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо проведеної перевірки, за результатами якої встановлено, що інспектором дійсно було допущенну помилку при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, за вищевказаних в постанові обставин, не має правого значення для вирішення справи. При цьому, апеляційний суд, враховуючи наведені вище обставини, переглядаючи справу, позбавлений можливості повернути вказані адміністративні матеріали до відділу поліції для доопрацювання, оскільки це виходить за межі його повноважень.

Стосовно розгляду судом першої інстанції справи за відсутності осіб, які подали апеляційні скарги, то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у їх відсутність, але процесуальні права останніх, в тому числі право на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою та підстав для її скасування не має, а тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова