ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 621/814/22

Провадження 3/621/230/22

20 липня 2022 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`єва, розглянувши матеріали відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Рівне, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , працює продавцем ФОП ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 346578 від 22.05.2022 року, складеного ДОП сектору превенції відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенантом поліції Драгушинець В.В., 22 травня 2022 року, в магазині ФОП ОСОБА_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарської діяльності, а саме здійснювала роздрібну торгівлю тютюнових виробів без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 статті 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Від підпису протоколу та надання пояснень особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовилася в силу статті 63 Конституції України.

На підтвердження винуватості особи до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності надано Акт вилучення від 22.05.2022 року з магазину 32 пачек сигарет «Лакі страйк», 36 пачек сигарет «Монте Карло», 25 пачек сигарет «LD» з фотографіями магазину та копія паспорту ОСОБА_1 (а.с.2-6)

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що не згодна з притягненням її до адміністративної відповідальності та просила розглянути справу без її участі.

Враховуючи положення частини другої статті 268 КУпАП, за якими участь особи під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне:

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 164 КУпАП, законодавцем включено декілька самостійних видів порушень порядку провадження господарської діяльності, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом,

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії,

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Правові основи господарської діяльності, відповідно до преамбули, встановлюються Господарським кодексом України.

За змістом положень статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Відповідно до частини 2 статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності без отримання ліцензії в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працює продавцем у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де (як зазначено) проводить свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_3 ), яка в кінцевому випадку й отримує прибуток від господарської діяльності та є власницею товару, який реалізовує продавець.

Матеріали справи не містять відомостей, які підтверджують реєстрацію ОСОБА_1 в установленому законом порядку як суб`єкта підприємницької діяльності, який зобов`язаний отримувати ліцензію у відповідних органах ліцензування, в зв`язку з чим вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки не здійснює господарську діяльність самостійно, а тому в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено перелік видів господарської діяльності, зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 346578 від 22.05.2022 року не містить посилання на вид ліцензії та норму Закону України, яка регулює її отримання.

Одержання ліцензії на провадження господарської діяльності (будь-якої), як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, вище зазначеним Законом не передбачено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності взагалі не містять жодного доказу на підтвердження факту здійснення вказаною особою роздрібної торгівлі (чеків, пояснень свідків, тощо), а отже належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин матеріали справи не містять.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Суду від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Відповідно до ч.3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд зазначає про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 164 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245-247, 251-252, 268, 278-280, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Зміївський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду, повноваження якого розпорядженням Голови Верховного Суду передано до Полтавського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Текст постанови складено 20.07.2022

Суддя В. Філіп`єва