Справа № 175/2081/22
Провадження № 3/175/1050/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., за участю секретаря судового засідання Крошки М.В., прокурора Голушко В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дунаєва В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с.Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №432, складеного 02.08.2022 року старшим оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР Національної поліції України Дениско В.С., голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуваючи 24.12.2021 року на робочому місці, в денний час доби, будучи належним чином повідомленим про обмеження передбачені Законом України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 цього Закону, діючи умисно, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням розпорядження№124-з від 24.12.2021 року «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», в якому зазначив себе як премійовану особу за підсумками року.

Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у наявності в особи майнового інтересу, який полягає отриманні в майбутньому премії та як наслідок збільшення сукупного особистого доходу на підставі особисто підписаного розпорядження.

Реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає в наявності суперечності між приватним майновим інтересом особи (в отриманні премії та як наслідок збільшення сукупного особистого доходу) та службовими повноваженнями (розпорядника коштів Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району), які впливають на його об`єктивність та неупередженість перед підписанням розпорядження №124-з від 24.12.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Дунаєв В.В. просили закрити провадження по справі в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Голушко В. у своєму висновку зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складено без суттєвих порушень, датою вчинення адміністративного правопорушення є 25.12.2021 року, фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складів правопорушень, що співпадає з датою складання протоколу, а матеріалами справи в повному обсязі доводиться, що голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника та висновок прокурора, дослідивши письмові докази, допитавши свідка вважаю, що провадження у справі необхідно закрити з таких підстав.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, відповідно до протоколу Першого пленарного засідання першої сесії Сурсько-Литовської сільської ради VІІІ скликання та рішення №02-1/1/VІІІ Сурсько-Литовської сільської ради ОСОБА_1 12.11.2020 року набув повноважень сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради.

Розпорядженням сільського голови ОСОБА_1 №124-з від 24.12.2021 року «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», відповідно до Постанови КМУ від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та рішення сесії №20-2-VІІІ від 23.12.2020 року «Про преміювання, надання матеріальної допомоги голові Сурсько-Литовської сільської ради» премійовано сільського голову Сурсько-Литовської сільської ради у грудні 2021 року (за підсумками року) у розмірі 12000,00 грн..

Згідно абзацу другого пункту 6 Постанови КМУ №268 від 09.03.2006 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Рішенням Другої сесії восьмого скликання Сурсько-Литовської сільської ради №20-2-VІІІ від 23.12.2020 року «Про преміювання, надання матеріальної допомоги голові Сурсько-Литовської сільської ради»: надано згоду на щомісячне преміювання сільського голови ОСОБА_1 в межах видатків на оплату праці з урахуванням відпрацьованого часу в розмірі 30%; встановлено надбавку за досягнення в праці та за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу; надавати матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових проблем у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам апарату Сурсько-Литовської сільської ради та її виконавчих органів (далі Положення), затвердженого розпорядженням №02-р від 04.01.2021 року визначено порядок формування і використання фонду преміювання, умови і порядок визначення розміру премій працівникам сільської ради, умови і порядок надання працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно пункту 1.2 Положення його дія поширюється на всіх працівників сільської ради, в тому числі її голови, заступника, секретаря, спеціалістів та працівників обслуговуючого персоналу виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради.

Пунктом 1.4 Положення визначено, що за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи з урахуванням особистого внеску, з нагоди ювілейних дат, державних і професійних свят (День Конституції України, День незалежності України, день місцевого самоврядування, Новий рік та ін.) за розпорядженням сільського голови працівникам може бути виплачена одноразова премія в межах затвердженого фонду оплати праці.

Згідно пункту 5.2 Положення бухгалтер сільської ради щомісяця до 25 числа розраховує загальну суму кошів, що спрямовуються на преміювання, та подає на розгляд сільському голові.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка займає посаду начальника фінансового відділу Сурсько-Литовської сільської ради показала, що виплата премії сільському голові Сурсько-Литовської сільської ради в 2021 році була впорядкована: постановою КМУ №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», рішенням сесії Сурсько-Литовської сільської ради №20-2-VІІІ від 23.12.2020 року «Про преміювання, надання матеріальної допомоги голові Сурсько-Литовської сільської ради» та Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам апарату Сурсько-Литовської сільської ради та її виконавчих органів. В 2021 році, за значні досягнення в роботі Сурсько-Литовської сільської ради та виконкому, виникли підстави для преміювання працівників за підсумками року. Головним бухгалтером була розрахована загальна сума коштів, що могла бути спрямована на преміювання за підсумками року, та надана пропозиція сільському голові ОСОБА_1 щодо її розміру. Як це видно із розпорядження №124-з від 24.12.2021 року, премія сільського голови за підсумками року, як і всіх робітників ради та виконкому, була встановлена на рівні місячного посадового окладу.

За змістом ч.1 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до ст.172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено значення наступних термінів: потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст172-7 КУпАП законом визнається не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів.

Вирішальним для встановлення цього складу адміністративного правопорушення є встановлення та доведення наявності реального конфлікту інтересів та його змісту (очевидна можливість надання переваг, призначення премій, розмір яких відрізняється від розміру премій інших працівників, тощо).

В протоколі зазначено, що голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 Законом України «Про запобігання корупції», діючи умисно, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням розпорядження №124-з від 24.12.2021 року «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», в якому зазначив себе як премійовану особу за підсумками року.

У своїх поясненнях в суді ОСОБА_1 зазначив, що премію для всіх працівників за підсумками року у розмірі посадового окладу було запропоновано бухгалтерією, а після виготовлення проектів розпоряджень на премію він лише підписав їх, а тому у даному випадку реальний конфлікт інтересів відсутній, повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції потреби не було.

Як встановлено під час розгляду справи, всім працівникам Сурсько-Литовської сільської ради та виконкому, включаючи сільського голову, за підсумками року був встановлений однаковий розмір премії, без будь-яких переваг у порівнянні з іншими працівниками і дорівнював місячному окладу кожного конкретного працівника.

Виплата премії за підсумками року здійснювалася у 2 етапи. Перший, це розрахунок бухгалтерією загальної суми коштів, що виділяється на преміювання та подання на розгляд сільському голові. Другий етап - юридичне оформлення премії та виплата її у визначеному розмірі.

Реальний конфлікт інтересів буде мати місце за умови прийняття сільським головою відповідних рішень на обох етапах, а також якщо існуюча суперечність між наявним приватним інтересом та його службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо вплинула на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення при визначенні розміру та виплаті премії за підсумками року (очевидна можливість надання переваг, призначення премій, розмір яких відрізняється від розміру премій інших працівників, тощо).

Однак, вказані обставини не знайшли свого підтвердження, наявність реального конфлікту інтересів та його змісту суду не доведена належними та допустимими доказами, а встановлення та констатація в протоколі існування приватного інтересу у сільського голови ОСОБА_1 , який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але всупереч цим вимогам, відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного Протоколу не забезпечено.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Барбера, Мессегу і Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-7, 247, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі пункту 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя В.О. Заборський