Справа № 303/7150/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/44/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, громадянка України, визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 грн. 40 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення №ЗК/388/214/АВ/П/ПТ від 09.10.2020 та постанови судді від 23.12.2020 вбачається, що 09.10.2020 інспектором праці Управління Держпраці в Закарпатській області Хланта І.Ю., проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . В ході інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка здійснює підприємницьку діяльність в салоні-ательє «Анжеліка» за адресою АДРЕСА_2 виявлено, що остання використовує працю трьох громадян без укладення трудового договору, чим порушила вимоги частин 1,3 статті 24 Кодексу законів про працю України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 41 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що справу було розглянуто без її участі, більш того її жодного разу суд не повідомляв про судові засідання, чим порушено її право на захист. Звертає увагу на те, що про наявність справи відносно неї на розгляді в Мукачівському міськрайонному суді не знала. Також зазначає, що судом необґрунтовано встановлено винність на підставі її письмових пояснень, оскільки таких вона не надавала, а лише вказала, що жодного відношення до салону-ательє «Анжеліка» не має. Більш того, зазначений в акті та приписі салон «Анжеліка» знаходиться на 3 поверсі, а офіціант-бармен та троє виявлених дівчат були виявлені в приміщенні кафе «Хаус», яке розміщене на першому поверсі, до того ж останні не виконували жодної роботи. Окрім того, зазначає про неналежність протоколу

-2-

про адміністративне правопорушення, як доказу, оскільки інспектування проводилось в складі 3-х осіб, а протокол підписаний інспектором Хлантою І.Ю. одноособово. Таким чином вважає, що ні протокол про адміністративне правопорушення від 09.10.2020, ні додані до справи матеріали не доводять наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 11.12.2020, з огляду на те, що присутньою в судовому засіданні не була, про зміст оскаржуваної постанови судді дізналась 28.12.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Куруц А.А. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Куруца А.А., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймала участь у розгляді справи, при цьому даних про належне її повідомлення про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять. Крім того, жодних відомостей про отримання копії постанови, крім зазначених в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку з чим, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження в справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

-3-

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 41 КУпАП передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 1,3 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні контракту. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії №ЗК/388/214/АВ/П/ПТ від 09.10.2020 та долучені до нього документи, суддя місцевого суду прийняв рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, з яким суд апеляційної інстанції погоджується та вважає доводи апеляційної скарги про відсутність в її діях складу цього правопорушення непереконливими.

Відповідно до Акту інспекційного відвідування №ЗК/388/214/АВ від 09.10.2020 вбачається, що ФОП ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю в салоні-ательє «Анжеліка» за адресою АДРЕСА_2 , якою надано документальні підтвердження про офіційне працевлаштування на посадах офіціантів-барменів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також додано копії наказів та повідомлення з квитанціями до ГУ ДПС в Закарпатській області. Однак, як слідує з даного акту офіційне працевлаштування осіб «Ніка», « ОСОБА_5 », « ОСОБА_5 » документально підтверджено не було.

-4-

При цьому, як вбачається зі змісту відеозапису, яким супроводжувалось інспекційне відвідування, підтверджено існування таких правовідносин, зокрема вказані у протоколі троє осіб, знаходились на робочих місцях, а бармен ОСОБА_6 вказала, що троє дівчат знаходяться на стажуванні і невідомо, чи в подальшому вони планують оформити їх на роботу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що салон-ательє «Анжеліка» знаходиться на третьому поверху, а трьох дівчат було виявлено перевіркою на першому поверху, мають місце, однак не впливають на доведеність вини та висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, підтверджена наведеними вище доказами, через це, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу цього правопорушення є непереконливими і спростовані наведеними вище доказами.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не має жодного відношення до салону-ательє «Анжеліка» жодним чином не спростовують дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті від 09.10.2020 та розцінюються судом як обраний спосіб захисту.

Висновок судді місцевого суду про те, що троє працівників були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі, серед іншого, викладений опис обставин, суть правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, до того ж протокол підписаний уповноваженою особою та ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки в постанові, серед іншого, викладений опис обставин, установлений під час розгляду справи, нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення, яке суддею місцевого суду вмотивовано з посиланням на докази. При цьому, зазначені обставини та доводи апеляційної скарги перевірені в суді апеляційної інстанції та докази, які б на думку апеляційного суду могли стати підставою для скасування судового рішення та тим більше для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відсутні.

Таким чином, апеляційним переглядом справи про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про працю не встановлено невиконання судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, водночас висновки судді місцевого суду в постанові від 11.12.2020 відповідають фактичним обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана апеляційна скарга без задоволення.

-5-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати докази, викликати свідків, тощо; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом жодних доказів, які б свідчили про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та незаконність оскаржуваної постанови не надано, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2020.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2020 щодо неї,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя