ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1611/22 Справа № 175/1857/22 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року , якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 09.07.2022 року об 11:55 годині на автодорозі М-30, 958 км, Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Громадянин ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки про розгляд справи він належним чином не повідомлявся, копію постанови отримав лише 14 листопада 2022 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду.

Дослідивши заявлене клопотання, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції у зв`язку з недоведеністю поважних причин пропуску такого строку, а апеляційну скаргу повернути особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , як особі, яка її подала, виходячи з такого.

Згідно із ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

У справі «Торгейр Торгейрсон проти Ісландії» (Thorgeir Thorgeirson v. Iceland) (від 25 червня 1992 року, пункти 52 та 53, Серія А № 239) ЄСПЛ не встановив порушення статті 6 у зв`язку з відсутністю прокурора у частині судового засідання у кримінальній справі заявника, в якому завдання суду не полягало у розгляді справи по суті.

Відповідно до постанови суду судове засідання 09 серпня 2022 року відбувалось за відсутності ОСОБА_1 , участь якого відповідно до ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.

При цьому ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, про що поставив власний підпис ( а.п. 1).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не знав про прийняте рішення та те, що суд першої інстанції надсилав повістки не за його місцем реєстрації, не свідчить про поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови, оскільки з матеріалів справи вбачається, що він знав про наявність складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 09.08.2022 року, про що власноручно поставив свій підпис (а.с. 1), але не вживав заходів для явки до суду та з`ясування результатів розгляду провадження впродовж тривалого часу, більш як три місяці. Разом з цим, зауважень до протоколу щодо зазначення місця його проживання не мав, власноручним підписом підтвердив правильність внесених до протоколу даних та отримання його копії ( а.п.1).

З серпня 2022 року до часу подачі апеляційної скарги 18 листопада 2022 року пройшов значний час, протягом якого ОСОБА_1 мав можливість з`ясувати відомості щодо наявності постанови суду відносно нього та подати апеляційну скаргу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57), Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

У рішенні ЄСПЛ Пономарьов проти України (Заява N 3236/03, 3 квітня 2008 року) суд вказав, що визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Інших підстав поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про поважність причин пропуску, ОСОБА_1 не зазначено.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження без поважних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу із додатками до неї на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року , повернути особі, яка її подала ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є.Джерелейко