Справа №153/575/22
Провадження №3/150/154/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року с.Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Короленко Ю.В., особи, стосовно якої розглядається адмінматеріал ОСОБА_1 , законного представника - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , студента Вінницького технічного коледжу, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, роз`яснивши права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2022 року матеріали справи №153/575/22 направлено для розгляду до Чернівецького районного суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.07.2022 року справа передана судді Кушнір Б.Б.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №480144 від 15.05.2022 року, складеним старшим ДОП ВП №1 Могилів-Подільського РВП капітаном поліції Девдера В.М., ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 14.05.2022 року о 22 год. 25 хв. в м. Ямпіль по вул. Замковій, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння висловлювався словами нецензурної лайки в адресу працівників поліції та військовослужбовців Національної гвардії України, на неодноразові прохання припинити свої дії не реагував, намагався вчинити бійку, хапав за формений одяг, при затриманні намагався втекти, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, обставини, зазначені в протоколі заперечив. Суду показав, що 14.05.2022 року він із ОСОБА_3 були на дні народження в товариша, після цього пішли до магазину «АТБ», біля якого грала музика. До них підійшли працівники поліції і Національної гвардії та попросили зробити музику тихіше, на що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомили, що це не їхня колонка з якої грала музика. Після цього їх помістили в автомобіль поліції й завезли на штраф-майданчик, побили, та повезли до лікарні, вподальшому склали протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності. В лікарні ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду, тому освідувальних заходів працівниками медзакладу проведено не було. Зазначив, що працівники поліції не представились, протокол складено без участі адвоката чи законного представника, хоча ОСОБА_1 пред`являв із додатку «Дія» свій паспорт та повідомив, що є неповнолітній, прав та обов`язків не роз`яснено. Заперечує факт надання письмових пояснень по протоколу та підпису в протоколі. Також заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та нецензурної лайки в адресу працівників поліції та військовослужбовців НГУ, а також факт намагання вчинення бійки та втечі при спробі затримання.

Окрім того, на підтвердження своїх пояснень подав клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_3 , який був свідком подій 14.05.2022року, на підтвердження чого долучено копії постанов Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.06.2022 у справах №153/548/22, №153/549/22.

Також в судовому засіданні законним представником - матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подано клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, та долучені рапорти працівників поліції та Національної гвардії не є належними доказами винуватості ОСОБА_1 , відсутність відео зйомки при виконанні поліцейськими службових обов`язків, відсутність достатньої доказової бази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду показав, що він з ОСОБА_1 були на дні народження і йшли додому, в магазині АТБ підійшли працівники поліції і попросили виключити музику, але ОСОБА_3 , зауважив, що це не їхня музика. Далі працівники поліції забризкали очі сльозоточивим газом, побили їх та відвезли в лікарню на проходження медогляду, потім склали протокол. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовились від проходження медогляду в лікарні. Зауважив, що працівники поліції не представились, не роз`яснили права та обов`язки. Також зазначив, що вони повідомляли, що ОСОБА_1 є неповнолітнім.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що подія та склад вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не знайшов свого підтвердження, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказового підтвердження події та складу вчинення ним правопорушення, передбаченого за ст. 185 КУпАП.

Згідно зі статтею 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП, настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, яке випливає з прав працівника поліції, визначених у Законі України "Про Національну поліцію". Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, тобто виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №480144 від 15.05.2022 долучено: рапорти ДОП СП Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Девдера В.М, начальника військових нарядів Національної гвардії України в/ч3008 штаб сержанта ОСОБА_6 та чергового військових нарядів Національної гвардії України в/чНОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 від 15.05.2022 року; довідка про проходження обстеження на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння №61 від 14.05.2022, видана КНП «Ямпільська територіальна лікарня», відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 14.05.2022, 23 годину 45 хвилин, перебував у стані алкогольного сп`яніння, завірена черговим лікарем ОСОБА_4 .

Згідно правової позиції, викладеної у постанові КАС Верховного Суду у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020, рапорти працівника поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 15.05.2022 відсутні будь-які відомості (прізвища, місцезнаходження служби, звання) про поліцейських та військовослужбовців Нацгвардії по відношенню до яких вчинено непокору ОСОБА_1 , відсутні докази про виконання 14.05.2022 службових обов`язків поліцейськими та військовослужбовцями Нацгвардії, рапорти яких долучені до протоколу.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про повноваження поліцейських чи військових Нацгвардії щодо забезпечення публічної безпеки, додані до протоколу рапорти не є належними та допустимими доказами. Вказані рапорти викликають обґрунтований сумнів у їх допустимості, оскільки викладені у них обставини не підтверджені іншими доказами.

Довідка про проходження обстеження на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння №61 від 14.05.2022, видана КНП «Ямпільська територіальна лікарня» та завірена черговим лікарем ОСОБА_4 не є належним доказом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, оскільки не містить печатки лікаря. Окрім того, згідно доданого в судовому засіданні повідомлення КНП «Ямпільська територіальна лікарня» №01-4-349 від 23.05.2022 слідує, що лікар ОСОБА_4 , яка підписала вказану довідку, станом на 14.05.2022 не пройшла тематичне удосконалення за відповідною програмою «Клініка та діагностика станів сп`яніння». Дане повідомлення містить інформацію про виключний перелік лікарів, які мають право на проведення огляду на стан сп`яніння й до цього списку лікар ОСОБА_4 не включена.

Будь-яких інших фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, оскільки не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції чи військових Національної гвардії при виконанні ними службових обов`язків, або відмовився у зухвалій формі від виконання таких вимог, що свідчило б про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом з тим, суд зазначає, що ст. 185 КУпАП відноситься до глави 14 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку» і відповідальність за нею настає не за всяке невиконання законних вимог працівника поліції, а лише за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Виходячи з положень ст.ст.8,62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 185, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.Б.Кушнір