Справа № 750/6628/22 Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г.
Провадження № 33/4823/545/22
Категорія - ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

05 грудня 2022 року місто Чернігів

05 грудня 2022 року м. Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2022 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 08 жовтня 2022 року, в 23 год. 38 хв., в м. Чернігові, по проспекту Миру, 139, керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП №38253322 від 03.06.2013, чим порушив Закон України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції зазначені висновки не відповідають дійсності, зокрема в частині щодо створення всіх належних йому процесуальних можливостей для реалізації права на захист. Як вбачається з доданих до скарги доказів, з 31.03.2004 року і по теперішній час зареєстрованим місцем його проживання є АДРЕСА_2 , а на дану адресу будь-яких повідомлень про дату, час розгляду цієї справи він від Деснянського районного суду м. Чернігова не отримував. Копія оскаржуваного судового рішення була отримана 03.11.2022 лише після повідомлення його матері, яка проживає за іншою адресою. Тобто, він не був обізнаний про те, що відносно нього існує заборона на керування транспортними засобами, про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Отже, будь-якого умислу на вчинення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП правопорушення в нього не було. Також зазначив, що керування транспортним засобом є основним видом його трудової діяльності, а п.1 ч.10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. Не заперечує, що ним дійсно було вчинено інкриміноване адміністративне правопорушення. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, скасувати його та прийняти нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови місцевого суду отримав поштовою кореспонденцією 03.11.2022 року, з метою забезпечення доступу до правосуддя, строк апеляційного оскарження йому необхідно поновити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи для встановлення питання чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені. Рішення приймається на підставі наявних доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, до суду першої інстанції був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №228714, в якому зазначено, що 08 жовтня 2022 року, о 23 год. 38 хв., в м. Чернігові, по проспекту Миру, 139, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП №38253322 від 03.06.2013, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.

До протоколу було долучено постанову головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 07.06.2021 року у ВП № 38253322 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 , а також CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не був обізнаний про наявність постанови державного виконавця, якою його було обмежено в праві керувати транспортними засобами, є безпідставними, оскільки сам факт керування транспортним засобом при встановленому тимчасовому обмеженні у здійсненні такого права є самостійним складом правопорушення, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в разі надсилання боржникові копій рішень державного виконавця, він вважається таким, що про ці рішення повідомлений.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01листопада 2022 року, щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай