Справа № 138/205/22
Провадження № 33/801/252/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Головацького Станіслава Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 25.01.2022 о 20 год. 36 хв. по проспекту Незалежності, 253, в м. Могилів-Подільському Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ», висновок №13 від 25.01.2022, результат 1,61%.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року адвокат Головацький С. Б. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, просить її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до обставин справи слідчим відділенням Могилів-Подільського РВП ГНП у Вінницькій області 25.01.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 25.01.2022 ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 26.01.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 269 КК України.

17.02.2022 ОСОБА_1 вручений обвинувальний акт у кримінальному провадженні в якому останній обвинувачується за ч. 4 ст. 296 КК України, об`єктивна сторона інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення в оголошеній підозрі та обвинувальному акті виражається в тому, що 25.01.2022 близько 19:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні продуктового магазину по вул. Зарічна, 16 Б в м. Могилів-Подільський вчинив хуліганські дії, які в тому числі охоплюються суспільно небезпечним діянням, зокрема: «Маючи подальший намір продовжити свої хуліганські дії біля вказаного магазину, з метою його фізичної підтримки іншою знайомою йому особою, ОСОБА_1 повідомив своїй дівчині ОСОБА_2 , що він зараз повернеться, залишивши її біля вищевказаного магазину, розпочав рух на належному йому автомобілі до вказаної знайомої йому особи в напрямку пр. незалежності в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, де і був зупинений та затриманий працівниками поліції». Тобто, рух ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на транспортному засобі «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 по проспекту Незалежності у м. Могилеві-Подільському Вінницької області охоплюються висунутим обвинуваченням за ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні, фактично фабула обвинувачення дублює ст. 130 КУпАП. Як вбачається із повідомленої підозри та обвинувального акту, хуліганські дії ОСОБА_1 здійснювались тривалий час та були припинені працівниками поліції лише після зупинки транспортного засобу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржуваною постановою суду притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, аналогічні ж дії ОСОБА_1 у кримінальному провадженні стороною обвинувачення інкримінуються йому щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто поведінка ОСОБА_1 в одну й ту ж дату, в один і той же проміжок часу, в одному і тому ж місці за одних і тих самих обставин є предметом як адміністративного так і кримінального проваджень, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Головацького С. Б., який підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , подані від його імені захисником Головацьким С. Б., дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322797 від 25.01.2022, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком № 13 від 25.01.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,61 проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , зі змісту яких встановлено, що він не заперечував керування транспортним засобом «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Також дослідженим відеозаписом підтверджено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та вимог ст. 266 КУпАП, а також підтверджено визнання ОСОБА_1 перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час зупинки його автомобіля працівниками поліції.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, аналогічні ж дії ОСОБА_1 у кримінальному провадженні стороною обвинувачення інкримінуються йому щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що є підставою закриття провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Такі доводи не ґрунтуються на нормах закону. Притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (Глава 10: адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку) ніяким чином не охоплюється нормою ст. 296 КК України (Розділ ХІІ: кримінальні правопорушення проти громадського порядку та моральності).

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Головацького Станіслава Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко