ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 Справа №607/11405/22

Провадження №3/607/5868/2022

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 351180, 26 серпня 2022 року близько 20.00 год. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , ухилилася від передбачених ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 СК України, батьківських обов`язків щодо належного виховання та догляду неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останні виражались нецензурною лайкою, показували непристойні жести та вчиняли хуліганські дії. ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала, пояснивши наступне. Так, 26 серпня 2022 року її діти сиділи на лавці та чекали її. В цей час сусідка ОСОБА_4 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 , відчинила вікно, почала ображати її дітей та говорити, що вони кричать. Також, ОСОБА_4 почала ображати її та висловлюватися нецензурною лайкою. Підійшла до них через 10 хвилин та діти все їй розповіли, після чого вона викликала поліцію. Додатково вказала, що належним чином займається вихованням своїх дітей, підтвердженням чого є їх характеристики із закладів, які вони відвідують та де навчаються.

Захисник - адвокат Заплітна І.А. в судовому засіданні подала клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне. ОСОБА_1 свої батьківські обов`язки виконує належно, про що свідчить те, що вона піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно характеристик дітей, діти ОСОБА_1 охайні, виховані, ввічливі, до вчителів відносяться з повагою, а сама ОСОБА_1 завжди присутня на батьківських зібраннях та конкурсах. В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що ОСОБА_1 неналежно виконує покладені на неї батьківські обов`язки, у чому конкретно полягало невиконання таких обов`язків та яким чином її дії або бездіяльність призвели до ухилення від передбачених законодавством обов`язків. Вважає, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, свідків, потерпілої ОСОБА_4 та її представника, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до наступного висновку.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Зазначена стаття є бланкетною нормою права, яка не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини , піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Нормами ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Досліджуючи докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд констатує, що вони складаються лише з заяви та пояснень потерпілої ОСОБА_4 .

Потерпіла допитана судом та в судовому засіданні пояснила, що протягом тривалого часу діти її сусідки ОСОБА_5 гримають на сходовій клітці, чим заважають її малолітній дитині, яка спить в обідній час. На зауваження не реагують, виражаються в її сторону нецензурною лайкою, показують непристойні жести, вчиняють конфліктні ситуації. 26 серпня 2022 року близько 20.00 год. також на вулиці було шумно. Вона визирнула у вікно і побачила сина ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , який сидів на велосипеді та показав в її сторону непристойний жест, при цьому він висловлювався нецензурною лайкою.

За клопотанням особи, яка притягається в до адміністративної відповідальності в судовому засідання допитано рад свідків.

Зокрема, судом допитано ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які заперечили, що 26 серпня 2022 року висловлювалися в сторону ОСОБА_4 нецензурною лайкою чи показували в її сторони непристойні жести.

Також, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допитані в судовому засіданні у присутності їх батьків та які 26 серпня 2022 року були разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вказали, що цього дня ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не висловлювалися в сторону ОСОБА_4 нецензурною лайкою та не показували в її сторони непристойні жести.

Отже, в судовому засіданні не підтверджено факт висловлювання нецензурною лайкою та нецензурні жести дітей ОСОБА_1 в сторону ОСОБА_4 .

За клопотанням потерпілої в судовому засіданні також допитано свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які вказали, що в той день гуляли біля сусіднього під`їзду та бачили, як ОСОБА_15 показував непристойний жест. ОСОБА_14 також раніше чув від нього нецензурну лексику. Проте ці свідки вказали, що в цей час ОСОБА_4 вони не бачили, вікна її квартири були закриті. Свідок ОСОБА_16 вказала, що перебувала на балконі свої квартири та бачила, як ОСОБА_15 показував нецензурний жест.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в якості доказів, які б підтверджували неналежне виховання ОСОБА_1 своїх неповнолітніх дітей, оскільки ці свідки знаходилися на певній відстані від місця конфлікту, відтак їх пояснення не можуть спростувати доводи безпосередні очевидців - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Окремо суд аналізує пояснення свідків, які в судовому засіданні вказали про вживання ОСОБА_19 та ОСОБА_19 нецензурної лайки, як підстава для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте, під час розгляду цієї справи таких дій зі сторони ОСОБА_1 судом не встановлено.

Навпаки, в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_20 , дитина якої навчається разом із дітьми ОСОБА_1 , яка підтвердила належне виховання останньою своїх неповнолітніх дітей.

До матеріалів справи долучено ряд характеристик, із аналізу яких можна зробити висновок, що ОСОБА_10 та ОСОБА_15 добре навчаються в школі, відвідують різноманітні гуртики для розвитку як фізично так і духовно. Із цих характеристик вбачається, що їх мати активно бере участь у їх житті та вихованні.

Допитуючи дітей ОСОБА_1 в судовому засіданні, суд також оцінив їх поведінку та пояснення.

Відтак, проаналізувавши усе вище зазначене, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 достатньою мірою виконує батьківські обов`язки щодо неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

CуддяЛ. В. Делікатна