Провадження № 3/521/846/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області від 08 лютого 2002 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №021769 від 23 вересня 2021 року, вбачається, що 23 вересня 2021 року об 01 годинні 20 хвилин в місті Одесі дорога Новомосковська, 9/4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF FT XF 105.460 + KOGEL SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на приладі «Драгер» та огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №021769 від 23 вересня 2021 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Особою, яка притягується до відповідальності були надані письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_1 вину не визнав, та просив закрити провадження про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього через відсутність у його діях складу вказаного адмінстративного правопорушення, пояснивши, що 23 вересня 2021 року під час складання протоколу з боку співробітників поліції були допущені наступні порушення закону, які він вважає суттєвими.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №0214769 від 23 вересня 2021 року вбачається, що 23 вересня 2021 року о 01:20 год., в м. Одеса по вул. Новомосковська дорога, 9/4, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «DAF», моделі «FT XF 105.460», номерний знак НОМЕР_4 , із напівпричепом марки «KOGEL», номерний знак НОМЕР_5 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці, після чого у присутності свідка ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин працівники патрульної поліції кваліфікували його дії за ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки, на їх думку, він порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Слід вказати, що зупинення транспортного засобу здійснюється виключно жезлом, а у виняткових випадках - жестом руки. При цьому поліцейський спочатку вказує на транспортний засіб, який повинен зупинитися, а потім - на місце, де йому слід зупинитися (п. 27.3. Наказу № 111 від 27 березня 2009 року «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС»). П. 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги інтим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Якщо поліцейський не може назвати причину зупинки, його подальші дії є незаконними і ви не зобов`язані їх виконувати.

Під час звернення до водія поліцейський зобов`язаний: привітатися; чітко й зрозуміло назвати свою посаду, звання та прізвище; повідомити про причину зупинки транспортного засобу, суть звернення, суть скоєного правопорушення у випадку його вчинення.

На вимогу учасника дорожнього руху поліцейський зобов`язаний пред`явити своє службове посвідчення (ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейському заборонено знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак, а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів.

Але, не зважаючи увагу на зазначене, співробітник поліції повідомив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і він буде складати протокол, на що ОСОБА_1 повідомив, що не керував транспортних засобом, але співробітник поліції наполягав на своїй точці зору та вимагав передати йому документи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На наполегливу вимогу співробітника поліції йому було пред`явлено для ознайомлення усі витребувані документи.

Слід зазначити, що вимога працівника поліції передати йому у руки документи протиправна (абзац 2 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»; підпункт «а» п. 2.4. ПДР).

Крім того, на протязі усього часу, жодним з працівників на прохання ознайомити з правами та обов`язками відповідно до нормативних актів ОСОБА_1 не ознайомлено, що є грубим порушенням Конституцією України, законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», наказом МВС від 27 березня 2009 року № 111 «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекцїї МВС» і Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно із Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен поліцейський, будучи представником влади, повинен діяти відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка встановлює, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

У подальшому співробітник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, на що йому було відмовлено, оскільки не було надано для ознайомлення відповідного сертифікату та відомостей щодо перевірки калібровки приладу, яка має проводитися кожні шість місяців відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатору та немає факту вчинення адміністративного правопорушення, тобто ніхто не керував транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

До того ж, згідно п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Продовжуючи незаконні дії інспектор патрульної поліції склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №021769 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, зокрема, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дійсно, згідно п. 2.5 «Правил дорожнього руху» України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі- Порядок). На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У п. 3 Розділу І Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, указаних ознак у ОСОБА_1 не було, але співробітники все одно склали протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Більш того, у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, вказано таку ознаку, що на думку співробітників поліції, є ознакою алкогольного сп`яніння, як почервоніння очей, утім, як передбачено законом, така ознака відсутня в Інструкції.

Відповідно до п. 1-5 Розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Утім, усупереч вказаним нормам, співробітником поліції було здійснено огляд на місці із низкою порушень, зокрема, співробітник поліції не представився, не зазначив своє звання, не надав сертифікату відповідності технічного засобу та свідоцтва про повірку технічного засобу.

Як вбачається із вищевказаної Інструкції, якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Проте, усупереч закону, співробітниками поліції не було додержано процедури розгляду справи відносно ОСОБА_1 , адже після зупинки та виявлення у нього начебто ознак алкогольного сп`яніння, співробітник патрульної поліції повинен у присутності двох свідків провести огляд водія на місці зупинки. За результатами огляду співробітник поліції повинен скласти Акт огляду у двох примірниках. Один примірник надається водію (нічого надано не було). У разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння співробітник поліції, у будь якому випадку, зобов`язаний скласти направлення на проходження огляду у медичному закладі. Та лише у разі, коли водій після оформлення направлення на огляд у медичному закладі відмовляється від проходження огляду у медичному закладі, співробітник поліції зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення та долучити до нього: акт огляду на місці зупинки на стан сп`яніння у присутності двох свідків; направлення на проходження огляду у медичному закладі за встановленою формою; письмові пояснення двох свідків які б у своїх пояснення підтвердили все вищеперераховане.

Утім, ані акту огляду на місці, ані пояснень свідків у матеріалах справи немає.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували керування ним автомобілем. Із відеоматеріалу, відзнятого співробітником поліції вбачається лише факт ОСОБА_1 відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис починається о 01-18 годині із встановлення його особи, а ні як не відображає керування ним автомобілем.

ОСОБА_1 взагалі не повідомили його права, передбачені ст. 268 КУпАП, права подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Слід зазначити, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що обов`язково робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд дійшов такого висновку.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Положенням ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь - яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий