Справа № 605/130/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"30" травня 2022 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України, з вищою освітою,

непрацюючу, інваліда 3 групи загального

захворювання,

проживаючу в

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №618571 від 27 квітня 2022 року, громадянка ОСОБА_1 08 квітня 2022 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи за своїм місцем проживання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: ображала її нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність згідно вимог ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №618569 від 27 квітня 2022 року зазначено, що 08 квітня 2022 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_1 , за своїм місцем проживання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_3 , а саме: образила її нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність згідно вимог ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, вказала, що письмові пояснення потерпілих, які додані до вищевказаних протоколів не можуть бути достатніми доказами для підтвердження її вини. Натомість зазначає, що хоч і суперечки з приводу певних непорозумінь з дочкою і виникали, однак вони ніколи не супроводжувались психологічним насильством з її сторони. Жодних словесних образ та погроз, принижень залякувань з її боку стосовно матері та дочки не було. З приводу вищевказаних протоколів пояснила наступне.

Протягом тривалого часу у неї з дочкою є значні непорозуміння, з приводу виховання її внука ОСОБА_4 , 2018 року народження. Непорозуміння полягали в тому, що при народженні ОСОБА_4 , її дочка ОСОБА_3 , яка проживала на той час в м.Києві, відмовилась від новонародженої дитини, після чого дитина була передана у дитячий будинок «Берізка». Після її неодноразових вмовлянь своєї дочки, щоб та забрала внука з дитячого будинку, через п`ять місяців ОСОБА_3 забрала дитину з дитячого будинку та віддала під опіку їй. Протягом всього цього часу вона опікувалась своїм внуком, доки не почалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, яке змусило ОСОБА_3 повернутись з м.Києва в м.Підгайці. Після повернення, остання налаштувала ОСОБА_2 , яка є її матір`ю, проти неї, та намагається будь-якими способами, дискредитувати її звертаючись в органи опіки та піклування та до поліції про факти вчинення домашнього насильства, з метою забрати дитину за кордон, оформити статус біженця, для отримання додаткових соціальних виплат на дитину.

Також схожі за своїм змістом письмові пояснення ОСОБА_1 передала 30 травня 2022 року через канцелярію суду, які викладені у запереченні на протоколи.

Вищевказані пояснення частково знаходять своє підтвердження і в матеріалах справи, зокрема із виписки з історії розвитку новонародженого, видно, що ОСОБА_3 відмовилась від своєї дитини, внаслідок чого її було переведено в будинок дитини «Берізка».

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції до матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Так, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що у вищевказаний день, ОСОБА_1 ображала її нецензурними словами та постійно називає її «пиячкою». Зазначає, що на такі образи реагує спокійно, алкоголь не вживає.

ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначила, що протягом останніх 18 років вона проживала в м.Києві. 05 березня 2022 року вона повернулась до м. Підгайці, оскільки там проживає її мати ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 , який проживає в м.Підгайці з п`яти місяців, якому на даний час вже 4 роки. ОСОБА_3 зазначає, що у вищевказаний день та час у неї виник сімейний конфлікт з матір`ю, в ході якого мати ображала її нецензурними словами. Разом з тим ОСОБА_3 пояснила, що причиною конфлікту було те, що мати регулярно закриває її сина в другій половині хати, а коли син вийшов, вона захотіла з ним поговорити, однак він був налаштований агресивно проти неї, в чому винувата ОСОБА_1 , через що і виник конфлікт з останньою.

Суд, дослідивши всі обставини справи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника, в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначається в фабулі вищевказаних протоколів, діями ОСОБА_1 , потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було завдано шкоду їх психічному здоров`ю. Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про це.

Для притягнення особи до відповідальності суд повинен виходити з принципу достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищезазначене, те, що у матеріалах справи відсутні інші докази у справі, окрім пояснень сторін по справі, які суперечать одне одному, суд вважає, що протоколи складені щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є безпідставними та такими, що не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд,заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що провадження у цій справі слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, 221, 245, 247 п.1, 251, 252, 268, 280, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц