Справа № 750/3068/22 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/245/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Сагаля С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Сагаля С.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючого продавцем ТОВ Епіцентр-К,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом було встановлено, що 28 квітня 2022 року, о 23 год. 10 хв., ОСОБА_2 по вул. Героїв Чорнобиля у м. Чернігові, керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду прийнятою з порушенням норм Конституції України, процесуального та матеріального права, без урахування всіх фактичних обставин справи та за неправильної трактовки судом доказів і їх невірної оцінки. Зазначає, що ОСОБА_2 спиртних напоїв не вживав та ніколи не вживає за кермом, до алкоголю та наркотиків має прямі медичні протипоказання, під час зупинки знаходився у збудженому стані, оскільки в цей день поховав батька. Вказує на порушення поліцейськими процедури оформлення та зібрання адміністративного матеріалу, а також на порушення ними вимог ст. 254 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що поліцейські не направляли його на проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, а сам факт відмови пройти огляд на місці зупинки не є підставою для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Наголошує на відсутності доказів по справі щодо факту перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння або ж про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В засіданні апеляційного суду захисник Сагаль С.В. та Заєць Д.О. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до Розділу X Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння, направлення на який здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.п. 6-8 Порядку водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров/я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначені правила працівниками поліції в даному випадку були дотримані в повному обсязі.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 303360 від 28.04.2022 року (а.с. 10), 28 квітня 2022 року, о 23 год. 10 хв., ОСОБА_2 по вул. Героїв Чорнобиля у м. Чернігові, керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_2 власноруч його підписав, від пояснень по суті порушення відмовився.

Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що вбачаючи ознаки алкогольного сп`яніння водію ОСОБА_1 було запропоновано поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу, а потім у медичному закладі, у разі незгоди з результатом такого огляду, на що ОСОБА_2 відмовився, проте, в подальшому надав згоду пройти огляд на місці. Видно як чотири рази здійснюється ним продуття приладу, однак на неодноразові вказівки працівників поліції щодо правильного продуття приладу, ОСОБА_2 відверто ухилявся, не реагував на такі вказівки та здійснював продуття приладу у такий спосіб, щоб уникнути позитивного результату огляду, пояснюючи, що не може правильно продути прилад, оскільки хворий на астму. Водію було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про місце розгляду його адміністративної справи, від пояснень в протоколі по суті порушення відмовився. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, поліцейським направляється до закладу охорони здоров`я водій ОСОБА_2 у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. (а.с. 12). Направлення не виконано у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 проходити медичний огляд.

Твердження апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними.

Апеляційним судом було надано можливість скаржникові та його захиснику виступити в засіданні апеляційного суду з усіх питань щодо порушення, на думку скаржника, його прав при розгляді справи по суті, звернутись до суду з клопотаннями. Крім того, апеляційний суд додатково допитав свідка за клопотанням сторони захисту.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є товаришем ОСОБА_1 , під час безпосередньої розмови з поліцейськими він присутнім не був, оскільки його попросили поліцейські чекати біля автомобіля. Зазначив, що його товариш алкогольних напоїв не вживав, а в той вечір вживав саме він і ймовірно запах алкоголю був відчутний від нього. Складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 він не бачив, факту направлення поліцейськими ОСОБА_1 на освідування до медичного закладу він не пам`ятає.

Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_4 показала, що апелянт являється її сином. В той день вони займалися похованням його батька і ОСОБА_2 перебував з нею та бабусею. Вже ввечері підвіз її додому і поїхав до свого товариша. Впевнена, що він не міг вживати алкоголь.

Надаючи оцінку показанням цих свідків, апеляційний суд вважає їх такими, що викликають сумнів у їх достовірності та очевидності.

Вказівка апелянта на відсутність доказів по справі щодо факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставною, адже такий факт в повному обсязі спростовується відеозаписом з камери поліцейського і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні.

Дослідивши та оцінивши докази в їхній сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку.

Пояснення ОСОБА_1 на місці складання протоколу про те, що він не може продути прилад-газоаналізатор у зв`язку із захворюванням на астму фактично нічим не підтверджені. В засіданні апеляційного суду на цьому питанні сторона захисту не наголошувала і доказів хвороби ОСОБА_1 суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, з адміністративного матеріалу та відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому доводи апелянта з цього приводу безпідставні.

За вказаних підстав, апеляційний суд приходить до беззаперечного висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним та обґрунтованим з посиланням на відповідні докази.

Апеляційний суд не у змозі оцінити всю глибину думок сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі про те, що сам по собі факт відмови пройти огляд на місці зупинки ще не є підставою для притягнення водія за ст. 130 КУпАП, проте з такою думкою категорично не погоджується. Усі підзаконні нормативні акти, в тому числі Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на яку зроблено посилання вище, якраз і дають право поліцейським проводити огляд водія на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відмова від такого огляду тягне за собою відповідальність за ст. 130 КУпАП, про що прямо зазначено в диспозиції цієї норми закону.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сагаля С.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко