Провадження № 3-в/750/1/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Григор`єв Р.Г., з участю представника персоналу органу пробації Мазко А.Г., розглянувши подання інспектора Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в :

Інспектор Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.12.2019, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 систематично не з`являвся за викликами до органу пробації, встановити місце перебування останнього не вдалося, покарання у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт ним не відбуте.

В судовому засіданні представник персоналу органу пробації просив задовольнити подання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника персоналу органу пробації, дослідивши матеріали адміністративної та особової справи, вважаю, що подання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.12.2019 ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП і на нього було накладено стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Постанова суду набрала законної сили 17.12.2019 і була скерована до виконання начальнику Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

За загальним правилом, передбаченим статтею 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Порядок виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, передбачений розділом V КУпАП.

Зокрема, під час виконання постанови про накладення адміністративного стягнення орган (посадова особа), який виніс постанову мають право за наявності правових підстав відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст. 301), припинити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст. 302), застосувати давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення ( ст. 303).

Відповідно до статті 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Згідно вимог п. 13.13 Наказу Міністерства юстиції № 474/5 від 19.03.2013 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів КУпАП та відомчого Порядку не дають відповіді, яким чином має бути вирішено питання, пов`язане з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, якщо особа не ухиляється від відбування адміністративного стягнення, але її місце перебування для вручення виклику до органу пробації не встановлено. Долаючи правову невизначеність у цьому питанні в профільному законодавстві слід виходити з наступного.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З метою визнання або невизнання обвинувачення кримінальним Європейським судом з прав людини сформована судова практика, згідно якої виділені так звані «критерії Енгеля» за назвою справи «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976. До таких критеріїв відносяться: 1) правова класифікація правопорушення відповідно до національного законодавства; 2) сама суть правопорушення; 3) ступінь тяжкості покарання, що може бути застосоване до особи.

До того ж відповідно до п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ щодо віднесення правопорушення до кримінально караного, в тому числі з урахуванням «критеріїв Енгеля», адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП носить кримінальний характер. Отже, до виниклих правовідносин можливо застосувати аналогію закону, зокрема, положення статті 80 КК України, які передбачають звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. В іншому ж випадку правопорушник за КУпАП знаходився б в явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тим, хто вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків суду.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 УКК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Зважаючи на те, що з часу набрання чинності постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.12.2019 минуло більше ніж два роки, протягом яких вона не була виконана, за відсутності ознак ухилення особи від її виконання, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від подальшого відбування стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання вказаної постанови суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.304 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити від відбування стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, призначених постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Руслан ГРИГОР`ЄВ