20.07.2022 Єдиний унікальний номер 205/3828/22
провадження 3/205/2078/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м.Дніпро Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2022 року о 10-20 годині, водій ОСОБА_1 , рухаючись в Новокодацькому районі міста Дніпра по вулиці Г.Волівіча біля будинку 169, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 1974 від 18 червня 2022 року, алкотестеру «Драгер» № 0074.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 припустив порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення. Згідно письмових пояснень, водій ОСОБА_1 свою провину не визнає, оскільки вважає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, було порушено ряд статей ЗУ « Про Національну поліцію», щодо підстав зупинки транспортного засобу. Також водій ОСОБА_1 , посилається на ті обставини, що під час проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння були відсутні свідки, внаслідок чого висновки працівників поліції щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом не можуть бути взяти до уваги судом, оскільки порушено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Просить відмовити у притягненні його до адміністративної відповідальності.

Суд дослідив матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР, за якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку № 1974 від 18 червня 2022 року алкотестера «Драгер» № 0074 , було встановлено наявність алкоголю в розмірі 1,14 % .

Водій ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що працівники поліції безпідставно його зупинили, чим порушили ст.. 31, 35 ЗУ «Про національну поліцію»

Судом досліджено рапорт заступника командира роти № 4 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області з якого вбачається що водій ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки при його наявності, що і стало причиною зупинки транспортного засобу ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_2 .

Обставини викладені в рапорті також підтверджуються відеозаписом з нагрудного відео реєстратора інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, № 474895, 471421, 474378, з якого вбачаються зазначені обставини.

Щодо відсутності двох свідків під час проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгер», суд виходить з наступного.

Водій ОСОБА_1 посилається на вимоги ст. 6 розділу ІІ Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, за якими огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Під час дослідження наданого суду відео, вбачається що огляд проводився за відсутності двох свідків.

Однак ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст.. 266 КпАП України відповідно до яких: частину другу ст. 266 КпАП України викласти в такій редакції:

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення"

З переглянутого відеозапису чітко видно як працівники поліції пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, при цьому пояснюють, що під час спілкування від водія чутно запах алкоголю, що в свою чергу не спростовується самим водієм ОСОБА_1 . Також в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с.4) зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, на підставі яких було проведено тест № 1974.

Таким чином суд вважає, що проведення огляду водія ОСОБА_1 без залучення свідків, але із застосуванням технічної фіксації, відповідає вимогам закону.

Суд також критично ставиться до посилань водія ОСОБА_1 з приводу того, що він не погодився з висновком спеціального технічного засобу «Драгер», показник якого після проведення тесту показав цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові а саме 1,14 % , оскільки зазначене твердження спростовується дослідженим судом відео з нагрудних камер поліцейських. Згідно зазначеного відео, водій ОСОБА_1 визнає ті обставини, що вживав алкогольні напої напередодні. Після отримання результатів тестів взагалі не висловлює будь якої не згоди з показниками та не наполягав на доставлені його до медичного закладу, для уточнення визнання стану алкогольного сп`яніння. Також водієм ОСОБА_1 було підписано тест, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, сам протокол про адміністративне правопорушення без будь яких зауважень. Згідно відео, водій ОСОБА_1 спокійно приймає звістку про показники технічного приладу «Драгер», а в подальшому деякий час знаходиться в автомобілі та очікує час доки працівники поліції складуть протокол про адміністративне правопорушення.

Під час дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом було встановлено що в протоколі ОБ 192559 від 18 червня 2022 року було допущено помилку в написанні дати вчинення адміністративного правопорушення. Так замість 18 червня 2022 року в протоколі було зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення як 10 червня 2022 року. Суд розцінює зазначені обставини як помилку ( описку) , оскільки дата вчинення адміністративного правопорушення 18 червня 2022 року, підтверджується рапортом заступника командира роти 4 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області, результатом тесту № 1974 від 18 червня 2022 року до протоколу ОБ 192559.

Також суд приймає до уваги, що згідно рапорту ( а.с.2) водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 та передано керування водію ОСОБА_2 . Зазначені обставини водій ОСОБА_1 не оспорює.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджена наведеними доказами.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд виходить з наступного.

За положеннями ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КпАП України, у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не збіг.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вбачає в його діях склад адміністративного правопорушення і вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 36,40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яноста шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.