Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1716/22
Провадження № 3/376/726/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2022 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М.,

за участю ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Гарди Аркадія Олександровича,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2022 року до Сквирського районного суду Київської області надійшла справа відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААБ №231035 від 03.09.2022 року, ОСОБА_1 03.09.2022 року о 11:15 год., у м. Сквира по вул. Слобідська поблизу будинку №3 керував автомобілем марки Toyota державний номер НОМЕР_1 та залишивши транспортний засіб не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд на припаркований попереду автомобіль марки ЗИЛ-131 державний номер НОМЕР_2 чим порушив п.15.12 ПДР. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Гарда А.О. з протоколом про адміністративне правопорушення не погодилися та надали наступні пояснення.

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 себе не визнає, і вважає, що єдиним винним у допущені зіткнення автомобілів є інший водій - ОСОБА_2 , який керував автомобілем ЗІЛ-131. ОСОБА_1 повідомив наступне: щодо суб'єктності у цьому адмінматеріалі: Обидва автомобілі: як ЗІЛ-131 днз НОМЕР_3 , так і Toyota днз НОМЕР_1 , перебували у його користуванні, а отже всю сукупну матеріальну шкоду поніс лише він. Отже, потерпілим у даній дорожньо-транспортній пригоді є саме він ОСОБА_1 . Дана обставина є істотною для вирішення питання про те, чи взагалі він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ДТП, в якому ніхто крім нього не постраждав. Суддя Батовріна, повертаючи матеріал про ДТП на доопрацювання, вказувала на необхідність встановити і визначити потерпілого, однак особою, що готувала адмінматеріал, цього не було зроблено. Якщо б все сталося так, як записано у протоколі і винним був би він ОСОБА_1 , то кваліфікував би даний інцидент як необережне пошкодження володільцем свого власного майна, що не становить складу ніякого правопорушення.

З приводу самого зіткнення пояснює, що автомобілем ЗІЛ, вилученим у нього в якості речового доказу, керував ОСОБА_2 , який мав доручення від слідчого доставити автомобіль на штрафмайданчик, котрий перебуває на території міста Біла Церква. ОСОБА_1 супроводжував свій автомобіль на іншому своєму автомобілі Тойота, з метою переконатися, що він буде зданий в зачиненому і опечатаному вигляді, оскільки даним конкретним працівникам поліції він не довіряє.

ОСОБА_2 призупинив автомобіль ЗІЛ біля повороту на територію Сквирського відділку поліції, з явною метою заїхати на територію, і чекає, поки відкриються ворота. ОСОБА_1 подумав, що працівники поліції мають намір розікрасти з автомобіля всі цінні речі, вирішив побігти скаржитися до оперативного чергового, щоб той не запускав автомобіль на територію, адже слідчий направляв його на штрафмайданчик. ОСОБА_1 вчинив наступні дії: зупинив автомобіль Тойота за 3-4 метри позаду від ЗІЛа прямо на поїзній частині, заглушив двигун, не знімаючись з передачі. Ключі залишив у замку запалення, оскільки в салоні сиділа пасажирка ОСОБА_3 .

Коли пробіг повз автомобіль ЗІЛ у напрямку чергової частини, то побачив, що ворота до території відділку поліції відкрилися, звідти намагається виїхати інший автомобіль, котрому заважає ОСОБА_2 на автомобілі ЗІЛ, оскільки він стояв незручно. Останній розпочав рух назад, з явною метою пропустити автомобіль, який виїзжав з території відділку. ОСОБА_1 зрозумів, що ОСОБА_2 банально не бачить автомобіля Тойота за собою, оскільки не враховує габаритів автомобіля ЗІЛ і не вміє ним керувати. ОСОБА_1 закричав, але було вже пізно: ОСОБА_2 наїхав задньою частиною автомобіля ЗІЛ на передню частину автомобіля Тойота.

Пояснення, які дали водій ОСОБА_2 і його колега ОСОБА_4 про обставини пригоди є неправдивими і направлені на те, щоб уникнути від матеріальної відповідальності за спричинену шкоду. Зокрема, вони умисно і категорично збрехали про те, що ніби ОСОБА_2 не сидів за кермом ЗІЛа в момент зіткнення і що ЗІЛ нерухався. Крім того, їхня версія про те, що Тойота покотилася, є неспроможною, оскільки суперечить загальновідомому географічному факту: в тій частині проїзної частини ніякого ухилу нема. У події було декілька очевидців, відомості трьох з яких відомі ОСОБА_1

ОСОБА_1 та його представник Гарда А.О. просили суд справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_1 , 03.09.2022 року перебувала з ним в автомобілі Тойота, сиділа на передньому пасажирському сидінні коли приїхали до відділу поліції, ОСОБА_1 зупинив двигун автомобіля та пішов до відділку поліції, вона залишилася сидіти в автомобілі Тойота, автомобіль був припаркований позаду автомобіля ЗІЛ на відстані близько чотирьох метрів. Коли ОСОБА_1 пішов до відділку поліції на автомобіль Тойота, в якому вона перебувала наїхав автомобіль ЗІЛ, яким керував ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду повідомив, що він є працівником поліції та в рамках кримінального провадження було вилучено у Ященка автомобіль ЗІЛ, за кермом автомобіля ЗІЛ перебував інший працівник поліції Денисенко, тяк відбулося зіткнення автомобілів йому не відомо.

Згідно п.12.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п.13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п.12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні закріплений в ст.280 КУпАП.

Дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, умовами настання адмінвідповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, враховуючи, що норма ст.124 КПК України є бланкетною, тобто такою, що не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП, суд зобов`язаний ретельно з`ясовувати і зазначати у своєму рішенні, у чому саме полягає порушення, норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано водієм, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

В Україні діють правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР), які відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Проте, всупереч положенням ст.268 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються відомості про потерпілу особу (прізвища, адреси), якщо вони є, протокол про адмінправопоршення від 03.09.2022 серії ААБ №231036 відомостей про потерпілу особу, якій завдано шкоду при ДТП, не містить.

При дослідженні матеріалів справи суду не вдалося достеменно встановити, що ДТП відбулося внаслідок недотримання ОСОБА_1 ПДР.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст.256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю, оскільки відсутні подія та склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП за скоєне адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття провадження.

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення Серія ААБ №231036 складено 03.09.2022 року, подія відбулася 03.09.2022 року, то на час розгляду Протоколу про адміністративне правопорушення від 03.09.2022 року щодо ОСОБА_1 строк притягнення до адміністративної відповідальності останнього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закінчився, то підлягає застосуванню вимоги ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, матеріалами справи встановлено, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 284, 294 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О. М. Коваленко