ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/2551/21 Номер провадження 33/814/456/22Головуючий у 1-й інстанції Садовський К.С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 30.01.2021 року о 22.56 год., в м. Харкові, на вул. Шевченко, в районі будинку N 327, керувала транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я водій відмовилась у присутності двох свідків. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , в якій просив скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року, та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що судом першої інстанції всупереч вимог КУпАП було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в той час, коли станом на дату винесення постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП. Адже, як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП було вчинено ОСОБА_1 30.01.2021 року, а притягнуто до адміністративної відповідальності 23.06.2021 року, що складає більше трьох місяців.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.01.2021 року о 22.56 год., в м. Харкові, на вул. Шевченко, в районі будинку N 327, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я водій відмовилась у присутності двох свідків. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 N 149124 від 30.01.2021 року (а. с. 1), актом огляду на стан сп`яніння (а. с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а. с. 4, 5); відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського N АЛ409 (а. с. 8).

А крім того, суд посилався на те, що з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 30.01.2021 р. - тобто станом на день розгляду справи, строк накладення адміністративного стягнення ще не сплинув, а тому підстав для закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд не вбачає.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтовував тим, що до 17.03.2021 р. частина 2 статті 38 КУпАП передбачала загальний строк накладення стягнення не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" N 1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст.38 КУпАП доповнено положенням: «адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення». Згідно ч. 2, 3 ст. 8 КУпАП Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Однак, на думку суду першої інстанції, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" N 1231-IX від 16.02.2021 в частині внесення змін до ст. 38 КУпАП України не є законом, який встановлює або посилює відповідальність за адміністративні правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону суддею першої інстанції при винесенні рішення не були дотримані, що потягло ухвалення незаконної постанови.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 N 149124 від 30.01.2021 року вбачається, що 30.01.2021 року о 22.56 год., в м. Харкові, на вул. Шевченко, в районі будинку N 327, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я водій відмовилась у присутності двох свідків, чим було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23.06.2021 року судом першої інстанції було прийнято постанову про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з неї судові витрати.

Відтак, є очевидним, що рішення ухвалено поза межами строку, визначного ст. 38 КУпАП.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» N 1231-IX від 16.02.2021 в частині внесення змін до ст. 38 КУпАП України є законом, який встановлює або посилює відповідальність за адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 8 КУпАП Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, вказана вище норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» очевидно погіршує становище ОСОБА_1 , оскільки вона позбавляється можливості бути звільненою від адміністративного стягнення з нереабілітуючих підстав.

Відтак, вбачається порушення ст.8 КУпАП, оскільки норма щодо посилення строків притягнення до адміністративної відповідальності не має зворотної сили.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року - скасуванню у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин