Справа № 699/413/22
Номер провадження № 3/699/343/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2022 м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.10.1997 Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , непрацюючого, інші дані суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

УСТАНОВИВ:
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2022 серії ААБ № 185705 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 10.04.2022 о 14 год. 30 хв. в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Бабушкіна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Polo д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння рук, порушення мови, порушення орієнтації простору). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складення адмінматеріалу у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння від 10.04.2022; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були запрошені в якості свідків та у їхній присутності ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі; письмові пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких 10.04.2022 він був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху та у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, оскільки дійсно напередодні увечері вживав опіум; постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 10.04.2022 серія БАБ № 787811 за ч. 1 ст. 121 КУпАП; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.04.2022; копію посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; диск із записом подій, що передували складенню протоколу.

Судове засідання у справі призначалося неодноразово, але заклопотанням ОСОБА_1 або його захисника адвоката Гречухи В.І. постійно відкладалося.

У судовому засіданні 04.10.2022 ОСОБА_1 у присутності свого захисника свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що наркотичні речовини ніколи не вживав. Працівники поліції змусили його оговорити себе і підписати протокол. Захисник зазначив, що у зв`язку з вказаним вони збираються звертатися до ДБР зі скаргою на дії поліцейських. Тому засідання у справі було відкладено на 10.10.2022.

До початку судового засідання захисник повідомив суд про те, що ОСОБА_1 подав до ТУ ДБР заяву про вчинення працівниками поліції, яка складали відносно нього протокол, кримінального правопорушення. З огляду на вказане, просив відкласти розгляд справи до вирішення зазначеного кримінального правопорушення. До заяви додано копію повідомлення ОСОБА_1 до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, та докази його направлення адресату. За змістом повідомлення ОСОБА_1 вказав, що працівники поліції, які складали відносно нього протокол, змусили його підписати всі необхідні документи та оговорити себе на камеру, для того щоб отримати вилучений у нього автомобіль. Тому він вважає, що ними вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказане судове засідання відкладено на 17.11.2022, однак ні ОСОБА_1 , ні його захисник до суду не з`явилися.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суди по можливості мають відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступу до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Ураховуючи указані обставини, засідання у справі повторно відкладено на 20.12.2022. Однак, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гречуха В.І., будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, до суду повторно не з`явились, заяв та клопотань від них не надходило, інформації щодо подальшого розгляду звернення ОСОБА_1 до ДБР не повідомляли.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Указане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу та пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння також зафіксовано на відеозаписі, долученому до протоколу.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, що долучені до протоколу.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відсутністю обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд дійшов висновку, що застосування стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде домірним вчиненому правопорушенню.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір, передбачений у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.10.1997 Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , непрацюючого, непрацюючого, інші дані суду невідомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість 20 коп.) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дати набрання нею законної сили.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.