Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
22 липня 2022 року Справа № 673/382/22 Провадження № 3/673/305/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Ягодіна Т.В., з участю особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №384028 від 22.04.2022 року, складеного ДОП СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Приходьком В.В. відносно ОСОБА_1 , остання 15.04.2022 року близько 17 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила відносно свого батька ОСОБА_2 психологічне насильство в сім`ї, яке виражалось в словесних образах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Будучи присутньою у попередньому засіданні, ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнала, вказала, що мала місце взаємна сварка з батьком на побутовому грунті.

Потерпілий ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення з цього приводу.

Заслухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.ст.251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли інкриміноване діяння психологічного характеру тягне за собою можливість настання чи настання психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, словесні образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання знаходилась за місцем свого проживання та за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин її батько ОСОБА_2 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ображав її нецензурною лайкою, після чого залишила будинок, що тривало близько 20 хв., після чого ОСОБА_1 зателефонувала в поліцію та повідомила про дану подію.

Аналогічні пояснення надав суду ОСОБА_2 ..

Вказані вище пояснення не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для психічного чи фізичного здоров`я потерпілого ОСОБА_2 ..

З урахуванням вищевикладеного, посилання ДОП СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Приходька В.В. у акті обвинувачення на настання наслідків у виді можливого заподіяння ОСОБА_1 шкоди психічному здоров`ю потерпілого є формальним і не знайшло свого підтвердження в суді.

Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1ч.1ст.247,ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Т. В. Ягодіна