ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1854/22 Номер провадження 33/814/460/22Головуючий у 1-й інстанції Клімова С. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі адвоката Фадєєва О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2022 року,- ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 13.05.2022 року о 17 год. 40 хв. в м. Харкові, Другий Степовий провулок, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CRAFTER д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager ALCOTEST 6820 чи в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в якій просив скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2022 року, та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази, які містяться в матеріалах справи та висновок суду ґрунтується на фрагментах відеозапису, які викривлено висвітлюють обставини справи, а також матеріали справи містять неналежні та недопустимі докази, які судом першої інстанції покладено в основу при встановленні вини ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт посилається на те, що будь-яких доказів того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції помилково встановив цей факт.

Щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я апелянт зазначає, що працівники поліції запевнили ОСОБА_1 , що він може відмовитися від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що це його право, не роз`яснили йому наслідки такої відмови. Зрозумівши, що на нього буде складатися протокол за ст.130 КУпАП ОСОБА_1 сказав працівникам поліції, що у такому випадку він згоден їхати до медичного закладу. Незважаючи на згоду водія ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу працівниками поліції було складено протокол, посилаючись на те, що раніше він відмовився їхати до наркоцентру.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2022 року о 17 год. 40 хв. в м. Харкові, Другий Степовий провулок, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CRAFTER д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager ALCOTEST 6820 чи в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначені вище обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №293709 від 13.05.2022 року.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактичне дане адміністративне правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 293709 від 13.05.2022року (а.с.1), довідкою про наявність в облікових даних НАІС ДДАЇ інформації про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 13.05.2022 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» (а.с.4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких у їхній присутності ОСОБА_4 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager ALCOTEST 6820 чи в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» (а.с.6,7), рапортом співробітника поліції (а.с.7).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На думку суду першої інстанції факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є встановленим та доведеним належними та допустимими доказами.

Однак, апелянт вважає, що будь-яких доказів того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом матеріали справи не містять.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із відеозапису не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як не вбачається і того, що його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Натомість, відеозапис починається з моменту розмови ОСОБА_1 із працівником поліції.

Таким чином, суд першої інстанції помилково не звернув уваги на ту обставину, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Даний факт не з`ясовувався працівниками поліції, та на його підтвердження не надано будь-якого об`єктивного належного доказу.

Щодо аргументу апелянта щодо того, що він відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, адже працівники поліції не роз`яснили йому наслідки такої відмови, а коли зрозумів, що на нього буде складатися протокол за ст. 130 КУпАП, він погодився їхати до медичного закладу, суд зазначає наступне.

Згідно із п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наданого відеозапису вбачається, що працівниками поліції вказані вимоги не дотримано, зокрема не запропоновано та не роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, даний засіб не був продемонстрований останньому, та відповідно не було надано для огляду документи, що підтверджують його відповідність нормам та справність. Не виконання вказаних дій, є грубим порушенням порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 можливість наглядно зрозуміти та усвідомити дії за яких відбувається огляд особи на стан сп`яніння, а відповідно прийняти рішення, яке б чітко вказувало на його волевиявлення.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на питання працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку відповідає «ні», потім на повторне запитання відповідає «так». З огляду на це, видається неможливим визначити, чи дійсно свідки засвідчили його незгоду з проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом із тим, згідно з п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В даному випадку моментом початку виконання службових обов`язків працівниками поліції є не процес зупинки транспортного засобу. Із матеріалів справи вбачається, що відеозапис починається вже тоді, коли транспортний засіб стоїть на місці, двигун не працює та відсутні ознаки його руху. Відеозапис є неповним, до суду надано лише два короткі ролика, які фіксують потрібні для працівників поліції моменти огляду ОСОБА_1 . Отже, працівниками поліції не було дотримано порядку процедури оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до п.1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що є порушенням встановленої законодавством процедури.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшовши формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване притягнення до адміністративної відповідальності апелянта, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин