ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

24.11.2021 року ОСОБА_1 о 14 год. 16 хв. у м. Одеса, по вул. Тениста 18а, керував автомобілем «Ssang Yang», державні номерні знаки НОМЕР_1 здійснив зіткнення, з автомобілем «Lexus», державні номерні знаки НОМЕР_2 та автомобілем «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_3 , з місця пригоди зник, чим порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України.

Розглянув протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Вина ОСОБА_1 в залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, повністю підтверджується: обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 072834 від 24.11.2021 року.

З викладеного випливає, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.10. «а» ПДР України, який передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які відповідно до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність неповнолітньої ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу та ступінь його вини, те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім, суд, враховуючи положення ч.1 ст.13 КУпАП, вважає за можливе та достатнє для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень, застосування до ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Оскільки заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, з ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума судового збору у відповідності до ст.40-1 КУпАП

Керуючись ст. ст. 12, 13, 24-1, 122-4, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/23721/21

Номер провадження №3/522/786/22

Головуючий Русєва А.С.