Справа № 181/1324/21
Провадження №3/181/39/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвінової Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,

порушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-19 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, сільського голови Новопавлівської сільської ради, працюючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №26-сп.112-2021 складеного головним консультантом відділу контролю Апарату Верховної Ради України 02 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , як посадова особа місцевого самоврядування, не надав інформацію та роз`яснення по жодному з трьох порушених питань у депутатському зверненні народного депутата України ОСОБА_2 від 11 жовтня 2021 року №435/11-10-21/3, яке пов`язане з депутатською діяльністю. Листом виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради №845 від 10 листопада 2021 року за підписом

ОСОБА_1 було надіслано відповідь, яка не містила інформації та роз`яснень по жодному з трьох порушених питань.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти протоколу про адміністративне правопорушення заперечував, про що надав письмове заперечення, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, на думку ОСОБА_1 , депутатське звернення народного депутата України ОСОБА_2 не відповідає вимогам Закону України «Про статус народного депутата України». Крім того, порушник зазначив, що народному депутату не було відмовлено у запитуваній інформації, а навпаки було надано вичерпну відповідь.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього письмові докази та вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 188-19 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недодержання встановлених законом строків надання відповіді на звернення народного депутата України, надання неправдивої або неповної інформації на таке звернення.

Законодавче тлумачення поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення наведене у ст. 251 КУпАП України, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено право народного депутата на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань.

Депутатським зверненням в розумінні Закону України «Про статус народного депутата України» є викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

Таким чином, підстави для реалізації народним депутатом свого суб`єктивного права на депутатське звернення не є абстрактними, пов`язуються виключно з питаннями, пов`язаними з депутатською діяльністю народного депутата, який в межах реалізації своєї функції з представництва Українського народу, повинен діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, водночас, народним депутатом ОСОБА_2 у його депутатському зверненні, адресованому сільському голові Новопавлівської сільської ради ОСОБА_1 вбачається, що останнє за своїм змістом не є фактично пропозицією надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію, тобто за своєю суттю є депутатським запитом, для звернення з яким встановлений певний порядок.

Вказане твердження суду підтверджується також Рішенням Конституційного Суду України у справі про звернення народних депутатів України до Національного банку України від 05 березня 2003 року, яке є обов`язковим до виконання на території України, яким роз`яснено, що за своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Стосовно інкримінованого ОСОБА_1 , голові Новопавлівської сільської ради факту надання не у повній мірі інформації на депутатське звернення, суд вважає за необхідне значити наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, народний депутат України ОСОБА_2 звернувся в порядку, передбаченому ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України, зокрема, до сільського голови Новопавлівської сільської ради ОСОБА_1 з депутатським зверненням №435/11-10-21/3 від 11.10.2021 року.

Сільським головою Новопавлівської сільської ради ОСОБА_1 за вих. №845 від 10.11.2021 року надана відповідь на зазначене депутатське звернення.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено право народного депутата України на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, та право брати участь у розгляді порушених ним питань.

Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення або викласти свою позицію з питань, віднесених до їхньої компетенції.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян, яким адресовано депутатське звернення, зобов`язані протягом 10 днів з моменту його одержання, розглянути і дати письмову відповідь. У разі неможливості розгляду звернення народного депутата у визначений строк, його повідомляють про це офіційним листом з викладенням причин продовження строку розгляду. Строк розгляду депутатського звернення з урахуванням продовження, не може перевищувати 30 днів з моменту його одержання.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України», вмотивована відповідь на депутатське звернення повинна бути надіслана народному депутату не пізніш як на другий день після розгляду звернення. Відповідь надається в обов`язковому порядку і безпосередньо тим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, до якого було направлено звернення, за підписом його керівника чи посадової особи, керівником підприємства, установи та організації, об`єднання громадян, крім випадків установлених цим Законом.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що депутатське звернення було розглянуто протягом 30 днів з моменту його одержання, та надана письмова відповідь.

Щодо надання неповної інформації, слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, відповідно до положень ст.16 ЗУ «Про статус народного депутата України», депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

В статті 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено поняття депутатського запиту. Так депутатський запит це вимога народного депутата до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.

Тобто, на відміну від запиту звернення - це викладена у письмовій формі пропозиція народного депутата України зазначеним вище адресатам здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

За своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Разом з тим, зі змісту депутатського звернення від 11.10.2021 року за №435/11-10-21/3 вбачається, що воно не є пропозицією вчинити певні дії, надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію, пов`язану із діяльністю Новопавлівської сільської ради, тобто, за своєю суттю може бути розцінено, як депутатський запит.

Однак, статтею 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено певний порядок звернення депутата із запитом. Так, народний депутат має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Верховна Рада України приймає рішення про направлення депутатського запиту відповідному органу або посадовій особі, до яких його звернуто, однією п`ятою від її конституційного складу.

Тобто, звернення народного депутата України фактично є депутатським запитом, поданим з порушенням визначеної законом процедури.

При цьому в аспекті викладеного суд зазначає, що саме особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку, зазначаючи серед кваліфікаційних ознак інкримінованого ОСОБА_1 діяння надання саме неповної інформації, повинна була в силу ч.2 ст.251 КУпАП надати докази на підтвердження наявності вказаної кваліфікаційної ознаки, тобто наявності того факту, що голова Новопавлівської сільської ради ОСОБА_1 мав в своєму розпорядженні, або в силу своїх посадових обов`язків повинен був мати в своєму розпорядженні запитувану інформацію.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, в контексті вищенаведеного, суд вважає за необхідне звернутись до роз`яснень, викладених у Рішенні Конституційного Суду України у справі про звернення народних депутатів України до Національного банку України від 05 березня 2003 року в якому зазначено, що у разі надходження запитів або звернень, зміст яких виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у зверненні. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України (254к/96-ВР), за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного та керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-19 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області.

Cуддя: Л. Ф. Літвінова