Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника - Іващенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Іващенко І.І. на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням штрафу 170 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду слідує, що 23 травня 2021 року о 11 год. 10 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив психологічне та економічне насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 .

У поданій апеляційній скарзі адвокат Іващенко І.І. вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 23 травня 2021 року психологічного чи економічного насилля щодо ОСОБА_2 .

Просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 25.06.2021 року, копію якої отримано 28.10.2021 року (а.с. 65).

Заслухавши доводи апелянта ОСОБА_3 , доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Зазначені вимоги судом дотримані не були.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » (рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини »). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Висновок судді у винуватості ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №635196 від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 23 травня 2021 року вчинив економічне та психологічне насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 .

На порушення вимог закону, у протоколі не зазначено, в чому полягає економічне та психологічне насильство з боку ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 .

Під час розгляду в апеляційній інстанції ОСОБА_1 зазначив, що є батьком трьох малолітніх дітей, які проживають з ОСОБА_2 , котра чинить перешкоди у побаченні з дітьми, внаслідок чого між ними виникають суперечки та судовий спір. 23 травня 2021 року він прийшов до ОСОБА_2 , щоб побачитися з дітьми, ніякого насильства відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 не вчиняв, предметом конфлікту були лише питання, пов`язанні із вихованням їх спільних дітей, без застосування насильства, як фізичного, так і психологічного чи економічного.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 , оскільки, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, доказів на підтвердження того, що останній вчинив дії, зазначені у диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та настання для потерпілої наслідків, вказаних у цій статті, суду не надано, а роздруківки з вайбера та скріншотів з телефону, не підтверджують вчинення даного правопорушення 23 травня 2021 року.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів провадження, конфлікт мав місце 23 травня 2021 року, а протокол щодо ОСОБА_1 складений лише через 10 днів 02 червня 2021 року.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , і в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Проте, даних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права надати пояснення з приводу обставин справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

При апеляційному розгляді встановлено, що конфлікти, які виникають між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стосуються питання побачення та виховання їх спільних малолітніх дітей, порядок побачення ОСОБА_1 встановлений органом місцевого самоврядування, а чинення перешкод буде вирішуватися в судовому порядку.

За наведених обставин, постанова судді у справі підлягає скасуванню через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із закриттям провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду: Т.І.Збитковська