Справа №766/385/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі судді Валігурської Л.В. під час відкритого судового засідання в приміщенні суду в м. Херсоні з розгляду заяви про самовідвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Рєпіна К.К. за матеріалами заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку зі строком давності виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (суддя Рєпін К.К.) перебуває заява ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку зі строком давності виконання судового рішення за матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.01.2022 судді Херсонського міського суду Херсонській області Валігурській Л.В. надійшла заява судді Рєпіна К.К. про самовідвід у розгляді вказаної вище зави про звільнення від адміністративної відповідальності, в обґрунтування якої зазначено, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2018 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після винесення вказаної постанови ОСОБА_1 подав скаргу на дії судді Рєпіна К.К. до Вищої ради правосуддя, в якій вказав, що при розгляді справи суддя був упереджений, порушив присягу судді. У своїй заяві суддя Рєпін К.К. зазначив, що не має упередженого ставлення до вказаної справи, проте вважає, що у подальшому при розгляді даної справи можуть виникнути сумніви в неупередженості судді щодо ходу розгляду справи та законності і справедливості ухваленого рішення за результатами її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заяви з додатками відносно ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, якою врегульоване питання щодо відводу судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України містять відповідні статті, якими врегульоване питання про відвід (самовідвід) судді, а тому, при вирішенні питання про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення, слід застосувати аналогію права, що кореспондується з п. 4 рішення №34 Ради судді України від 08.06.2017 року.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Зокрема, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статтею 75 КПК України встановлено перелік обставин, що виключають можливість участі судді в кримінальному провадженні. Наявність жодної з таких обставин із заяви про самовідвід не вбачається, як і відсутні підстави вважати, що суддя Рєпін К.К. буде мати перешкоди суб`єктивного критерію, оскільки звернення особи зі скаргою на дії судді, які у свою чергу фактом притягнення до дисциплінарної відповідальності не завершилось, не свідчить про наявність тих чи інших обставин, визначених ст.. 75 КПК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що наведені у заяві відомості не є достатніми та переконливими для прийняття рішення про відвід судді та не дають підстав дійти висновку про наявність перешкод для участі судді Рєпіна К.К. у розгляді заяви про звільнення від адміністративної відповідальності, а тому заява про самовідвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Рєпіна К.К. за матеріалами заяви ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку зі строком давності виконання судового рішення відмовити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Валігурська