Справа №705/476/22
3/705/621/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.12.23021 о 20 год. 52 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км, Черкаська область, Уманський район керував ТЗ Renault Lodgy д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження в медичному закладі та на місці огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, призначеному на 10.05.2022, ОСОБА_1 вини у вчиненому адміністративному правопорушенні категорично не визнав та вказав, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відео, яке міститься у матеріалах справи, не підтверджує факт, що саме він був за кермом. Вважав, що справу відносно нього необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення повідомлення на електронну адресу, з якої було надіслано клопотання про перенесення судового засідання 18.11.2022. Однак у судове засідання, призначене на 25.11.2022, не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Також дата судового засідання відображалась на вебсайті Уманського міськрайонного суду Черкаської області в рубриці «Список справ, призначених до розгляду».

У силу ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, а тому суд розцінює поведінку останнього щодо неявки у судове засідання як намагання уникнути відповідальності.

За таких обставин, зважаючи, що справа неодноразово призначалася до розгляду та відкладалася у тому числі у зв`язку із задоволенням клопотань ОСОБА_1 про виклик свідка, який не зміг з`явитися у судове засідання, оскільки згідно з телефонним повідомленням призваний до Збройних Сил України; а також з метою залучення захисника (30.09.2022), який так і був залучений ОСОБА_1 станом на день розгляду справи, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Інспектором взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Скляруком С.С. протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 108140 від 23.12.2021 складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 108140 від 23.12.2021 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 108140 від 23.12.2021 ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та дачі письмових пояснень.

Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому були роз`яснені.

У судовому засіданні було переглянуто відеозапис з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску, долученому до матеріалів адміністративної справи, з якого вбачається процес спілкування працівників патрульної поліції із водієм ОСОБА_1 відповідно до обстановки, що склалась на місці правопорушення. На відео ОСОБА_1 перебуває в автомобілі на пасажирському сидінні та вказує, що він не керував автомобілем, керував інший водій, який відійшов та скоро повернеться. При цьому суддя вважає, що з огляду на поведінку та спілкування ОСОБА_1 у працівників поліції були підстави для того, щоб запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому порядку на стан сп`яніння.

Враховуючи категоричне заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем, судом було витребувано відео з камер зовнішнього нагляду, які розміщені на станції патрульної поліції.

У судовому засіданні був переглянутий вказаний відеозапис, при цьому ОСОБА_1 не заперечував, що саме він зафіксований на ньому й саме він після зупинки транспортного засобу йде від автомобіля та переходить дорогу до станції патрульної поліції. Проте вказував, що він виходив із пасажирського сидіння, а не з водійського.

Однак суддя, переглянувши вказаний відеозапис, дійшов переконання, що з автомобіля, який зупинився на автодорозі, з боку водійського сидіння вийшов саме ОСОБА_1 , який перейшов дорогу і зайшов до приміщення станції патрульної поліції. При цьому ніяких інших осіб, які б знаходилися в автомобілі або поряд з ним, немає.

Твердження ОСОБА_1 , що він не перебував за кермом автомобіля, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення останнього від адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя бере до уваги відомості, викладені в рапорті працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, що співпадає з правовою позицією Верховного Суду - колегії Першої судової палати Касаційного Суду у постанові від 20.03.2018 у справі № 753/11828/13-к, де зазначено, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Враховуючи, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує певні процесуальні норми, суддя вважає за можливе застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при оцінці доказів у справі керуватись ст. 91 КПК України, що також відповідає сформованій судовій практиці.

З рапорту інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП старшого лейтенанта поліції С.Склярука, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що 23.12.2021 о 20 год. 52 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км, Черкаська область, Уманський район біля станції патрульної поліції зупинився ТЗ Renault Lodgy д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який хотів оплатити раніше складену на нього адміністративну постанову серії ЕАО 5176233 від 23.12.2021 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Під час спілкування з водієм було виявлено ряд ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. ОСОБА_1 поводив себе зухвало та повідомив, що він ТЗ не керував, а за кермом був його товариш. Переглянувши відео з камер зовнішнього нагляду, які розміщені на станції патрульної поліції, було видно, що саме ОСОБА_1 виходив за керма автомобіля і зайшов до приміщення поліцейської станції. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку на місці та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Отже, рапортом працівника поліції, який суддя визнає джерелом доказів у справі в сукупності з іншими доказами, які узгоджуються між собою, підтверджуються обставини, регламентовані ст. 91 КПК України та ст. 251 КУпАП, зокрема порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2021 серії ААБ № 108140, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення; рапортом інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП С.Склярука; відеозаписами події, що мала місце 23.12.2021, які містяться на DVD-дисках, доданих до матеріалів справи.

Обрану категоричну невизнавальну позицію ОСОБА_1 суд оцінює як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним доказом не спростовано встановлених обставин, та свідчить про намагання у такий спосіб уникнути відповідальності. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор, який оформлював протокол має упереджене ставлення щодо ОСОБА_1 при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи помилки при встановленні обставин справи, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи. Отже, підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Таким чином, на підставі досліджених у справі письмових доказів, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, та його вину у вчиненому повністю доведено.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст. ст. 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотирьохсот дев`яноста шести) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко