Номер провадження 3/521/8381/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2022 року о 18 годині 30 хвилин у м. Одесі по вул. 1-а Виноградна, 38 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на портативні відеореєстратори № 471836, 474939, 471930.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 05.09.2022 р. ОСОБА_1 зареєстрований з 28.10.2005 р. за адресою АДРЕСА_1 .

У судові засідання у справі були призначені 26.08.2022 р., 21.09.2022 р., 12.10.2022 р., ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення він не повідомлявся у зв`язку з відсутністю маркованої продукції.

Таким чином, судове засідання було відкладено до 10 години 00 хвилин 09.11.2022 р. та ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення повістки на адресу реєстрації його проживання. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повістки повернуто до суду 31.10.2022 р., згідно трекінгу відправлення «616» містить відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою».

ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання 09.11.2022 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином. Про причину своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким відповідно до ст. 1 КУпАП є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, однак, зловживаючи своїми процесуальними правами, у призначене судове засідання не з`явився.

З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Обставини правопорушення й вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП: довідкою від 30.07.2022 року, відповідно до якої згідно інформаційному порталу Національної поліції ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія не отримував; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2022 р., з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідає реальності, порушення мови, тремтіння рук; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови, порушення координації рухів; відеоматеріалами, зафіксованими на портативні відеореєстратори № 471836, 474939, 471930.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі в Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 1, 6 розділу I Інструкції ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зі змісту відеозаписів з портативних відеореєстраторів № 471836, 474939, 471930, наданих співробітниками поліції, вбачається, що 30.07.2022 року поліцейських було викликано у зв`язку з бійкою за адресою м. Одеса, вул. 1-а Виноградна, 38. Поліцейські помітили KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , який вчинив ДТП, та зупинили його. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння поліцейськими, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 уникав відповіді на зазначене питання, заперечував керування транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_1 повторно роз`яснено право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, або відмовитися від проходження огляду, на що ОСОБА_1 відмовився (00:23:42). У зв`язку з зазначеним, поліцейським повідомлено, що в такому випадку у відношенні ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проти чого ОСОБА_1 не заперечував, однак стверджував, що автомобілем не керував.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, інкримінованого притягнутому передбачає саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП).

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто склад даного виду правопорушення повинен містити прямий умисел особи та її свідоме ставлення до настання наслідків своєї протиправної поведінки.

Таким чином, чинне законодавство в сфері адміністративних правопорушень визначає обов`язковість суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у психічному ставленні суб`єкта до антигромадського діяння, де її основною ознакою є вина у формі умислу чи необережності, а у випадку диспозиції ст. 130 КУпАП тільки у вигляді вини у формі прямого умислу.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 , на виконання ПДР України повинен був на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Приймаючи рішення по справі, суддя виходить з того, що відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується зібраними по справі доказами та в процесі судового розгляду даний факт нічим не спростовано. Суддею не встановлено об`єктивних причин неможливості пройти такий огляд, а тому відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є однією із підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку твердженню ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом суд зазначає наступне. До матеріалів справи додано відеозаписи з портативних відеореєстраторів 471836, 474939, 471930, з яких можливо констатувати рух автомобіля KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , якого зупинили поліцейські (00:00:40), одразу підбігли до вказаного автомобіля (00:56:19, 01:51:58). За кермом перебував саме ОСОБА_1 , інші особи в автомобілі були відсутні. Крім того, на запитання поліцейського про причину їзди у нетверезому стані, ОСОБА_1 повідомив, що він просто взяв проїхати (00:56:45). Наступні твердження ОСОБА_1 про некерування транспортним засобом не відповідають дійсності та направлені на уникнення ним адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП це правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Значення термінів, наведених у Правилах дорожнього руху дається в п. 1.10. Зокрема «водій» - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 18 від 19.12.2008 р.) позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 121 ч.3, 122 ч.4, 122-2, 123 ч.3, 124 і 130 КпАП України. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права, або взагалі не мала.

З довідки від 30.07.2022 р. вбачається, що на день вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Вказана обставина свідчить, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у відношенні ОСОБА_1 застосуванню не підлягає.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, з метою виховання правопорушника, попередження здійснення ним нових правопорушень, приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 24, 33, 38, 401, 130 ч. 1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: