Провадження № 33/4808/27/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Феденчука І.М.

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Феденчука І.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

Встановив :

Судом першої інстанції встановлено, що 24.10.2021 о 20 год. 25 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Новгородська, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 . в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №725 від 24.10.2021, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Феденчук І.М. поза межами строків, встановлених законом на апеляційне оскарження постанови суду, надіслав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки пропустив його з поважних причин. Вказує на те, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні, постанову суду відправлено судом 11.12.2021 року, про що свідчить конверт суду відправлений Укрпоштою, постанову суду було знайдено в поштовому ящику 19.12.2021 року, а тому просить продовжити термін на апеляційне оскарження.

За таких обставин, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки строк на оскарження пропущено з поважних причин.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до Івано-Франківського міського суду 01.11.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було призначено вказану справу до розгляду на 15.11.2021 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.9).

Повторно розгляд справи було призначено на 01.12.2021 року, про що ОСОБА_1 було належним чином та завчасно повідомлено про розгляд справи, про що свідчить власноручний підпис правопорушника у рекомендованому повідомленні суду про вручення поштового відправлення (а.с.11).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.12.2021 року Івано-Франківським міським судом була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 року, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Причину неявки суду не повідомив. Клопотань щодо реалізації прав до суду не подано. Суд у рішенні суду також зазначив, що ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Суд вказав на те, що ОСОБА_1 повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні законом повністю покладено на ОСОБА_1 . Оскільки судом вже відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд розцінив це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважав, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2021року за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено за його присутності, в якому містяться власноручні підписи правопорушника про ознайомлення його з правами та обов`язками відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді. ОСОБА_1 під його власноручний розпис ознайомлено із змістом самого протоколу, в якому правопорушник власноручно написав пояснення, що не згідний із висновком про його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього 24.10.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП та про те, що в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться відповідна справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) та у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с.9,11).

Приймаючи до уваги вказані обставини, слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 , був обізнаним про те, що в провадженні суду перебувають на розгляді матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності, розгляд яких призначено на 15.11.2021 року та 01.12.2021 року в Івано-Франківському міському суді.

З матеріалів справи вбачається, що копію постанови Івано-Франківського міського суду від 01.12.2021 року ОСОБА_1 було надіслано для відома 07.12.2021 року(а.с.14).

20.12.2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Феденчук І.М. звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження суду.

При цьому, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт не вказує, які причини не дозволили йому вчасно отримати копію судового рішення та у встановлений законом строк оскаржити постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

До апеляційної скарги апелянт подав договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 19.11.2021 року, з якого свідчить, що ОСОБА_1 19.11.2021 року уклав договір із захисником щодо надання йому правової допомоги у справі.

Рішення Івано-Франківського міського суду у справі щодо ОСОБА_1 було ухвалено 01.12.2021 року після укладення договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Феденчуком І.М.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи та доводів захисника адвоката Феденчука І.М. вбачається, що суд першої інстанції не був повідомлений про те, що останій уклав договір на надання правової допомоги та долучається до розгляду справи в якості захисника.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 та адвокат Феденчук І.М. вживали заходи, щоб дізнатись про стан відомого ОСОБА_1 судового провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 01.12.2021 року.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2021 року та був обізнаний про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, уклав договір 19.11.2021 року із адвокатом Феденчук І.М. про надання правової допомоги, а тому ОСОБА_1 та його захисник адвокат Феденчук І.М. мали процесуальну можливість у встановлений законом порядок та строк оскаржити постанову суду, однак пропущений без поважних на те причин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Феденчук І.М. протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду, приймали заходи щодо намагання оскаржити постанову суду першої інстанції та не змогли оскаржити судове рішення з поважних причин.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції апелянт адвокат Феденчук І.М. не вказує які саме причини завадили йому своєчасно у встановлені законом строки оскаржити постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 року.

Зі змісту доводів апелянта вбачається, що він вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з часу отримання судового рішення. Однак, таке тлумачення закону не відповідає вимогам ст. ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови.

Апеляційний суд неодноразово вказував, що строк на апеляційне оскарження судового рішення рахується з дня винесення постанови суду, а не з дня коли особа, яку притягнуто до відповідальності, отримала копію судового рішення.

За таких обставин, посилання на те, що копію судового рішення було отримано за межами строку на апеляційне оскарження не є достатньою правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції апелянт адвокат Феденчук І.М. не вказує які саме причини завадили йому своєчасно у встановлені законом строки оскаржити постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 року і посилається на обставини, які стосуються безпосередньо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, захисник зазначає, що не мав можливості своєчасно оскаржити судове рішення у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції та несвоєчасно дізнався про судове рішення.

Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього поважних причин, які не дозволили йому своєчасно у встановлений законом строк оскаржити судове рішення.

Зокрема, зі змісту матеріалів справи вбачається, що захисник уклав відповідну правову угоду задовго до ухвалення судового рішення, а тому мав можливість дізнатись про стан відомого провадження та прийняти заходи щодо своєчасного його оскарження.

Разом з тим, захисник не вказує які обставини не дозволили йому виконати свої обов`язки щодо надання відповідної правової допомоги особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про наявність судового рішення та оскаржити його у встановлений законом строк.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається що захисник Феденчук І.М. навіть не був допущений судом до участі у розгляді справи, оскільки не повідомив суд про укладення договору про надання правової допомоги та не надав суду документи, які підтверджують його право на участь у розгляді справи в якості захисника.

Зі змісту доводів апелянта вбачається, що він вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з часу отримання судового рішення особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Однак, таке тлумачення закону не відповідає вимогам ст. ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови.

Апеляційний суд неодноразово вказував, що строк на апеляційне оскарження судового рішення рахується з дня винесення постанови суду, а не з дня коли особа, яку притягнуто до відповідальності, отримала копію судового рішення.

За таких обставин, посилання на те, що копію судового рішення було отримано за межами строку на апеляційне оскарження не є достатньою правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що адвокатом Феденчук І.М. не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні поважні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати та довести реальну наявність об`єктивних причин, які не дозволили захиснику адвокату Феденчуку І.М. своєчасно оскаржити постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Феденчуку І.М. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв