Справа № 364/748/22
Провадження № 3/364/291/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2022 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , головний сержант роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231055 від 03.12.2022 року, який складений старшим інспектором СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Устич М.В., громадянин ОСОБА_1 03.12.2022 року, близько 18 години, в смт Володарка по вул. Івана Франка, керував автомобілем марки «VOLSWAGEN CADDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: не чітка мова та запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження освідування приладом «Драгер» та у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав та надав суду пояснення, що в той час, коли він стояв біля свого транспортного засобу, який був припаркований на вулиці біля його помешкання, під`їхали працівники поліції. На їх вимогу він надав документи для встановлення особи. Проходити освідування на стан сп`яніння приладом «Драгер» та у медичному закладі він дійсно відмовився так як не було потреби, бо він транспортним засобом в стані сп`яніння не керував.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши диск з відеозаписом з бодікамери, який приєднано до матеріалів справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, слід зазначити, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП). Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч. 1 ст. 8 КУпАП).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення ( ст. 278 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231055 від 03.12.2022 року щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376.

Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього вид адміністративного стягнення приходжу до наступного.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, яке виписане 03.12.2022 року о 18 годині 30 хвилин і протокол серії ААБ № 231055 від 03.12.2022 року також складений о 18 годині 30 хвилин, що наштовхує суд на сумніви щодо правильності складання протоколу згідно вимог закону.

Згідно відеозапису який приєднано до матеріалів не можливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки самого факту керування ним транспортним засобом не зафіксовано.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння, який чітко видно із відеозапису, який стверджується і самими показами правопорушника, суд не може брати до уваги, оскільки до матеріалів справи не приєднано доказів керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 під час зупинки його працівниками поліції.
Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Інших доказів того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин.
Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч. 1, 221, 246, 247 ч.1 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.