Справа № 462/5197/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

18 вересня 2022 року о 00 год. 10 хв. у м. Львові, по вул. Городоцька, 282 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 313» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом із тим, на адресу суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносного однієї і тої ж особи ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке мало місце 18 вересня 2022 року о 03 год. 40 хв. у м. Львові, по вул. Городоцька, 282 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 313» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06.12.2022 року розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП справа №462/5197/22 та ч.1 ст. 130 КУпАП, справа №462/5196/22 вчинені ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження за номером 462/5197/22, провадження 3/462/2378/22.

В призначене судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд також вживав заходів із повідомлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зарічний І.Я. в судове засідання не з`явився хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

05.12.2022 року адвокат ОСОБА_1 Зарічний І.Я. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю можливості опрацювання відео доказів та подання ґрунтовних пояснень по справі. Суд вважає наведені у такому клопотанні підстави неявки неповажними. Так, враховуючи поточну ситуацію, яка склалась в регіоні в умовах військового стану, робота суду не була припинена, у клопотанні адвоката Зарічного І.Я. відсутні об`єктивні обставини, які б перешкоджали йому прибути в судове засідання, а доводи про перебування ОСОБА_1 у відрядженні не підтверджені належними доказами. При цьому, суд враховує, що 08.11.2022 року адвокат Зарічний І.Я. ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, отримав копію диску із відеозаписом.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 та його захисника про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у їх відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був обізнаний з фактом складення на нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Слід також звернути увагу і на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу,не подав письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи, а відтак уникнення відповідальності.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАПОСОБА_1 підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серія ААБ №053820 від 18.09.2022 року, серія ААБ №053756 від 18.09.2022 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі;

- оглянутими у судовому засіданні відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції. З відеозаписів чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та факт керування водієм транспортним засобом;

- копіями постанов серія БАБ №724663, серія ЕАР №5906571, від 18.09.2022 р.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання та надати пояснення особисто або написати такі власноручно та надіслати на адресу суду та зазначити, чи визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не навів докази, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушення та які слід витребувати суду.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається велика відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.20 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць