Справа № 199/2324/22
ПОСТАНОВА

іменем України

27.07.2022 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2022 о 02:50 годині в м. Дніпрі по вул. Передовій, 528а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, що було зафіксовано на бодікамеру 470457. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про направлення справи до Автозаводського районного суду м. Кременчука, у зв`язку з тим, що він проживає в м. Кременчуці та не може прибути до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Вивчивши подане клопотання, суд приходить до висновку про неможливість його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як слідує з роз`яснення, яке міститься у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень ст. 276 Кодексу про адміністративні правопорушення» за № 11 від 11.06.2004, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

При цьому, КУпАП не містить норми, відповідно до якої місцевий суд, який отримав для розгляду справу про адміністративне правопорушення, може за клопотанням учасника судового провадження або за власною ініціативою самостійно змінити підсудність її розгляду і направити справу безпосередньо до іншого суду.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції Бутенко І.Є., який склав цей протокол, зазначив в ньому, що розгляд справи відбудеться в Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська, тобто за місцем скоєння правопорушення, яке територіально відноситься до Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Крім того, начальник відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП своїм листом від 10.05.2022 направив дану справу для її розгляду саме до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, що відповідає п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень ст. 276 Кодексу про адміністративні правопорушення» за № 11 від 11.06.2004.

Таким чином, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких процесуальних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про направлення даної справи для її розгляду до Автозаводського районного суду м. Кременчука, оскільки справа підсудна саме Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`являється в судові засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 249301 від 03.05.2022, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції, з якого вбачаєтьсь, що саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також не вбачається будь-яких порушень прав останнього.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, то по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 30,283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

В клопотанні ОСОБА_1 про направлення справи до іншого суду відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: І.В. Дяченко