Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/7860/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1. ст.122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.10.2021 року о 09 годині 20 хвилини в Кальміуському районі міста Маріуполя Донецькій області по вул.Макара Мазая, 54, керуючи транспортним засобом автомобілем марки OPEL державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку останній вказував рукою, а в ході переслідування шляхом увімкнення синього та червоного проблискового маячка та спеціальними звуковими сигналами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.4, 8.9, 8.9 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 , повідомлений належним чином. У письмових поясненнях від 10.11.2021 року та письмовій заяві від 13.01.2022 року свою провину не визнав і вказав, що 14.10.2021 року він рухався на своєму автомобілі OPEL по вулиці Макара Мазая в місті Маріуполі, на вимогу поліцейського зупинив автомобіль. Працівником поліції йому було пред`явлений вимірювач швидкості та роз`яснено, що він перевищив швидкість. ОСОБА_1 не оспорював вказаний факт та передав поліцейському свої документи. Незважаючи на те, що він поспішав разом зі своє родиною, яка знаходилась у вказаному автомобілі, на урочистий захід присяги поліцейського його доньки, він дочекався постанови, яку виніс працівник поліції за порушення ПДР України. Одночасно, поліцейський повідомив, що на його транспортний засіб накладено арешт і його необхідно доставити на штрафмайданчик. ОСОБА_1 почав заперечувати, пояснивши, що він був у державного виконавця та надав всі квитанції, чому останній не виконав всіх необхідних дій та не знав автомобіль с арешту, йому невідомо. Однак, коли працівник поліції почав наполягати та відкривати двері його автомобіля, він рушив і від`їхав, щоб подзвонити адвокату. Після того, як поліцейськими було увімкнена сирена, а також синій та червоний проблисковий маячки, він зупинився. По приїзду СОГ він надав інформацію щодо арешту його авто, йому повернули документи та відпустили. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, просив закрити провадження по справі відносно нього.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 надав суду свої пояснення, суд вважає можливим розглянути даний матеріал без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням ст.268 КУпАП.

Зі змісту ст.268 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Дослідивши письмові та відеодокази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.п.8.9, 8.9 «б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

На підставі ч.1 ст.122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз;

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, підтверджуються доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №149779 від 14.10.2021 року, складеним поліцейським взводу № 2 роти № 2 БУПП у Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Данілік Г.О. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4900673 від 14.10.2021 року, винесеної поліцейським взводу №2 роти №2 БУПП у Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Данілік Г.О. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП;

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП у Донецькій області ДПП сержанта поліції Куркчи Костянтина від 14.10.2021 року, в якому останній зазначив, що 14.10.2021 року під час здійснення несення служби у сфері забезпечення дорожнього руху з технічним приладом фіксації перевищень швидкості руху транспортного засобу «TruCam» було зафіксовано перевищення швидкості руху у населеному пункті, а саме: автомобіль Vivaro ДНЗ НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 89 км/год. Транспортний засіб було зупинено, та під час перевірки за базами ІПНП було встановлено, що вказаний автомобіль знаходиться у розшуку державним виконавцем Кальміуського ВДВС. Ознайомивши водія з вказаною інформацією, останньому було повідомлено, що подальший рух заборонено. Незважаючи на це, ОСОБА_1 проігнорував законну вимогу поліцейського про зупинку та розпочав рух, однак шляхом переслідування на службовому авто, був зупинений. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

- відеозаписами із нагрудних боді-камер інспекторів поліції, на яких вбачається факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_1 стосовно того, що він не порушував правил дорожнього руху та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, оскільки ці пояснення спростовуються відеозаписом нагрудних боді-камер інспекторів поліції, з якого вбачається, що після зупинки зазначеного автомобіля на підставі порушення ПДР України, за скоєння якого поліцейським було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка в судовому порядку не оскаржена та не скасована, водію було повідомлено, що подальший рух заборонено у зв`язку з з`ясуванням обставин щодо розшуку його автомобіля. Незважаючи на це, ОСОБА_1 проігнорував законну вимогу поліцейського про зупинку та розпочав рух.

Інші аргументи, викладені в поясненні, зводяться до незгоди із протоколом про адміністративне правопорушення і направлені на уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що письмовими поясненнями від 10.11.2021 року ОСОБА_1 підтверджує факт подальшого руху після вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, що є логічним, узгоджується з іншими доказами по справі, не спростовують висновків суду та підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.4, 8.9, 8.9 «б» ПДР України, який доведений вищевказаними доказами.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження, оскільки він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, тобто не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

На виконання вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст.122-2 ч.1 КУпАП.

В даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності та забезпечить виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі запобігне вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 122-2 ч.1, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. (сто п`ятдесят три гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м.Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: А.М.Іванченко