Справа № 139/598/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з СПД №1 (смт Муровані Курилівці) Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 05.10.2022 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №143801 від 05.10.2022, ОСОБА_1 , 03 жовтня 2022 року близько 19-ої години 45 хвилин за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 економічне насильство, а саме: обмежила його в доступі до користування їх приватною спільною власністю, не надавши ключі від квартири.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнала, суду пояснила, що з 2006 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 16.04.2013 року розірвано. З цього часу ОСОБА_2 проживає окремо, вони не спілкуються, у вихованні та утриманні їх спільних дітей ОСОБА_2 участі не приймає. Близько 2-х років тому вона в квартирі замінила вхідні двері і відповідно у дверях були нові замки. ОСОБА_2 до неї по нові ключі від квартири до жовтня 2022 року не звертався, а лише дзвонив та вимагав, щоб вона йому сплатила гроші за його частку квартири. 03.10.2022 вони домовились про зустріч, ОСОБА_2 мав принести золотий ланцюжок їх спільної дитини, а вона погодилась віддати йому ключі від квартири. Увесь вечір вона знаходилась у квартирі, на кухні готувала вечерю, а її телефон знаходився у кімнаті на вібродзвінку, так як у неї маленька дитина. Тому вона не чула дзвінка ОСОБА_2 також в той вечір вона не чула, щоб хтось стукав у двері. При цьому зазначила, що двері в них завжди відчинені, бо діти гуляють біля дому, тому ОСОБА_2 при бажанні мав можливість вільно зайти до квартири.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Солоненко Б.М. просив провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що остання жодних перешкод у доступі та користуванні спільною квартирою колишньому чоловікові не чинить.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами наведеного закону визначено, що економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 12.08.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 16.04.2013 року розірваний.

Від шлюбу мають двох спільних дітей.

Під час шлюбу отримали нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до Свідоцтва на право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 22.07.2020 у рівних частках, а саме: по ј належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх дітям ОСОБА_4 , та ОСОБА_4 та спір з приводу якої перебуває на розгляді у Мурованокуриловецькому районному суді Вінницької області.

04.10.2022 ОСОБА_2 звернувся із заявою до СПД Могилів-Подільського РВП про те, що з 2020 року по теперішній час колишня дружина ОСОБА_1 перешкоджає у доступі та користуванні належною йому ј частиною квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 03 жовтня 2022 року близько 19-ої години 45 хвилин ОСОБА_1 обмежила його в доступі до користування їх приватною спільною власністю, не надавши ключі від квартири.

Проте вказані факти в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала, вказувала, що не перешкоджала ОСОБА_2 у доступі до квартири. 03.10.2022 весь вечір знаходилася вдома і не чула щоб хтось стукав у двері.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-1 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.

У той же час, на долученому до протоколу аудіодиску міститься запис розмови колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , під час якої останній просить зустрітись та надати йому ключі від квартири. В свою чергу ОСОБА_1 не заперечує проти цього, лише просить повернути їй золотого ланцюжка їх дитини.

При цьому, будь-яких інших доказів, зокрема показань свідків, фото та відеозапису, тощо на підтвердження факту перешкоджання ОСОБА_1 у доступі та користуванні спільною квартирою ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Надана ОСОБА_2 роздруківка з додатку «Vaber» підтверджує лише факт відправлення ним повідомлення ОСОБА_1 з проханням відповісти на дзвінок та надати йому ключ від квартири, однак не зрозуміло коли саме таке повідомлення було відправлено, оскільки воно не містить дати, а тому не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Разом з тим, заява та письмові пояснення ОСОБА_2 про вчинення відносно нього економічного насильства колишньою дружиною не можуть бути достатніми доказами вини. Інших належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 в матеріалах справи немає. Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію вчинення ОСОБА_1 о 19 год. 45 хвилин 03 жовтня 2022 домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 173-2, 221, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі № 139/598/22 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : ___________