ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/919/22
Провадження № 3/941/407/22

Суддя Петрівського районногосуду Кіровоградської області Колесник С. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маловодяне Петрівського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого трактористом у ФГ «Ганна»,

за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області від Олександрійського РВП ГУНП України в Кіровоградській області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 :

протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 241663 від 23.09.2022 року, який мотивований тим, що 22.09.2022 року о 23 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Маловодяне Олександрійського району Кіровоградської області, на а/д Т-12-10 поблизу вул. Квітнева, керував транспортним засобом «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_2 , та не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд в кювет протилежної сторони руху та перекинув автомобіль, чим порушив вимоги п.10 Правил дорожнього руху;

протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 241664 від 23.09.2022 року, який мотивований тим, що 22.09.2022 року о 23 годині 30 хвилин на а/д Т-12-10 поблизу с. Маловодяне Олександрійського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», тест № 4131, покази приладу після продуву 1,54‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подане до суду письмове клопотання про закриття провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своєму клопотанні про закриття провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 надав пояснення по суті складених протоколів про те, що 22.09.2022 року о 20 годині він на транспортному засобі «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , поїхав до свого знайомого в с. Водяне Олександрійського району Кіровоградської області - ОСОБА_2 , який передав йому на гостинець додому - картоплю та вино домашнє ємністю 1 л, які були покладені в багажник автомобіля. В ОСОБА_3 він перебував хвилин 40 та після відвідування знайомого поїхав додому в с. Маловодяне Олександрійського району Кіровоградської області, та по дорозі додому відчув несправність автомобіля, схожу на розбортування колеса з правої сторони, що й привело до здійснення з`їзду в кювет протилежної сторони дороги та перевертання транспортного засобу. Після перевертання автомобіля, він самостійно виліз з авто, тілесних ушкоджень не отримав, однак перебував у стресовому стані. Викликати поліцію та своїх знайомих на допомогу телефоном не зміг, через відсутність мобільного зв`язку. Перебуваючи в стресовому стані, сам в темну пору доби, без зв`язку, дістав вино з багажника та почав його вживати. Приблизно через годину приїхали працівники поліції, які через певний проміжок часу, а саме о 00 год. 26 хв. провели тестування на вжитий алкоголь та викликали працівників ДСНС для того щоб поставити автомобіль на колеса.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 заперечень не надав та визнав вину у повному обсязі.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 заперечив з тих підстав, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку він не відмовився, так як вино вживав після того як сталася ДТП. Чек роздруківка з алкотестера Драгер 6810 від 23.09.2022 року, роздрукованого о 00 год 26 хв є неналежним доказом у справі, оскільки відомості щодо нього не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 241664 від 23.09.2022 року в рядку «До протоколу додаються», а отже не може бути доказом обставин, що зазначені в протоколі.

До проколів додано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема до протоколу серії ДПР 18 № 241663 від 23.09.2022 року додано копію акту, до протоколу серії ДПР 18 № 241664 від 23.09.2022 року додано оригінал. Даний акт не містить дати складання, не містить відомостей про належність його до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 241664 від 23.09.2022 року. В даному протоколі в рядку «До протоколу додаються» не вказано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, тож він є неналежним доказом у справі.

Також ОСОБА_1 , зазначив, що з відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського та фототаблиць дійсно вбачається, що автомобіль перебував у переверненому вигляді, при цьому він був не в автомобілі, а перебував біля автомобіля на вулиці. Відеоматеріали не містять доказу керування ним автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Крім того відеозаписи, які додані до матеріалів справи безперервно не відображають все спілкування працівника поліції з ним, на відео мається запис, коли працівник поліції залишив нагрудну камеру в службовому автомобілі. Таким чином факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено і стверджувати про те, що він, саме в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , не представляється можливим.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Адміністративним правопорушенням згідно ст.124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.2.10 «в» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав. Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 241663 від 23.09.2022 року, письмовими поясненнями, схемою місця ДТП, фототаблицею до схеми місця ДТП та іншими матеріалами справи.

Таким чином громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як визначено в п.2.10 «є» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого, сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 241664 від 23.09.2022 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та долучені до нього документи, доводи ОСОБА_1 , викладені в клопотанні про закриття провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд встановив, що ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння саме перед скоєнням ДТП. Однак жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до скоєння ДТП, а не вживав алкогольні напої після вчинення ним ДТП, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, судом не здобуто і працівниками поліції не надано.

Працівниками поліції, які склали протокол на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не доведено наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вказаних обставин дії ОСОБА_1 необхідно було кваліфікувати за ч.4 ст.130 КУпАП, як вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, однак суд позбавлений можливості самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно п.2 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

передачі керування;

відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАПє те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння.

При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Крім того, в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 404/4467/16-а від 20.02.19 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу».

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, згідно з вимогами ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до скоєння ДТП, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому суд звертає увагу також на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі, суд не вправі перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, погіршуючи її становище.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони, тобто факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до скоєння ДТП. Оскільки зібраними матеріалами справи підтверджується лише факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що був виявлений після проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, який був проведений через певний проміжок часу після з`їзду автомобіля у кювет та прибуття співробітників поліції.

При цьому, долучені докази до матеріалів справи мають суперечливий характер, на що було вказано ОСОБА_1 у своєму клопотанні, та можуть тлумачитись двояко.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.36, 124, 130 КУпАП, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 лише складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому вважаєщо адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст.124 КУпАП та керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Кіровоградській області/тг Петрове/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN): UA0011001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок (отримувач коштів: ГУК у Кіровоградській області/тг Петрове/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; рахунок отримувача (IBAN): UA0011507; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С. І. Колесник