ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 грудня 2022 рокуСправа №: 712/4390/22
Номер провадження 3/695/1368/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В.:

за участю:

секретаря Оніщенко Н.В.,

прокурора Надраги Д.О.;

захисника адвоката Міщенка С.В.;

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області одночасно надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №95/2022 від 16.06.2022 р., який складений управлінням стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ОСОБА_1 , будучи головним державним ревізором-інспектором Золотоніського сектору податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у Черкаській області та відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, а саме: не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час проведення 27.01.2020р. камеральної перевірки, та внесення змін до цієї перевірки 24.09.2020р. щодо головного бухгалтера районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 , що є для суб`єкта рідною матір`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №96/2022 від 16.06.2022р., який складений управлінням стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ОСОБА_1 , будучи головним державним ревізором-інспектором Золотоніського сектору податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у Черкаській області та відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, а саме прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час проведення 27.01.2020р. камеральної перевірки та внесення змін до цієї перевірки 24.09.2020 щодо головного бухгалтера районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 , що є для суб`єкта рідною матір`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2022р. вищевказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження на підставі норм ст. 36 КУпАП.

08.11.2022 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від захисника ОСОБА_1 , адвоката Міщенка С.В. надійшла заява про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке мотивовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП адміністративним правопорушенням за цією нормою права є неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів. А згідно з ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративним правопорушенням за вказаною нормою права є вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому диспозиції ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є банкетними і лише описують безпосередньо саму суть цих адміністративних правопорушень. У відповідно до п. 2 примітки ст.. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Разом із тим вказані протоколи та додані до них матеріали справи не містять даних, що дії ОСОБА_3 , з якими пов`язується вчиненні інкримінованих їй правопорушень, були необ`єктивними або упередженими та що її рішенням (діями) було завдано шкоди інтересам служби чи Державі України. Крім цього, на думку сторони захисту у вказаних протоколах не зазначено конкретного, чітко сформульованого та визначеного факту про наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу, не обґрунтовано суперечності між цим приватним інтересом і її службовими повноваженнями та не зазначено того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення та без зазначення про реальний вплив суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, яке вона прийняла.

Крім того захисник Зінченко І.О. вказує на відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження тих фактів, що ОСОБА_3 взагалі проводила зазначену в протоколах камеральну перевірку податкової звітності вказаного суб`єкта, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 та займала вказану у протоколах посаду саме в час проведення такої перевірки чи подавала зазначений у протоколі звіт, а наявні обставини могли вплинути на дії ОСОБА_1 та на її рішення за результатами проведення перевірки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник, адвокат Міщенко С.В. вину ОСОБА_1 заперечували, заяву про закриття провадження по справі підтримали та надали пояснення аналогічні поясненням, що викладені в ній, просили вказану заяву задовольнити та провадження по справі закрити за відсутності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності події і складу адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_1 вказала, що проведення камеральної перевірки «Звітів про суми податкових пільг» здійснювалося в автоматичному режимі за мінімально можливого втручання людини і тільки у випадку встановлення порушення чи неточності такого звіту складається відповідний акт за результатами камеральної перевірки. Оскільки жодних порушень за результатами проведеної камеральної перевірки Районного ФОК «Колос» комп`ютерною програмою виявлено не було, то ніякого акту стосовно цього платника не складалося і підстав для його складення не було, а тому вона навіть не звернула увагу на перелік платників податків щодо яких проводились ці камеральні перевірки так як жодних помилок в ФОК «Колос» виявлено не було та жодного рішення щодо вказаного суб`єкта не приймалось.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що матеріали справи складені належним чином, а вина особи стверджується належними та достатніми доказами.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження суддя приходить до наступного висновку.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням статті 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) слід розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до роз`яснень, наданих ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 листа №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Диспозиції цих норм за своїм змістом є бланкетними адміністративно-правовими нормами, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема, ст. ст. 1, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норми ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

При цьому зазначення відповідних обставин правопорушення має обов`язково спиратися на відповідні докази, які мають бути додані до матеріалів справи на підтвердження обґрунтованості пред`явленого особі звинувачення.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Ігнорування судом доречних аргументів особи яка притягається до відповідальності є грубим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обгрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»),

Відповідно Рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Норми ст. 62 Конституції України вказують, що, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Тобто, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких підстав розглядаючи дану справу суд керується вимогами чинного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності тільки на підставі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою доказів.

Суддя дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні цих правопорушень під час розгляду справи встановлено не було, виходячи із наступного.

У протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №95/2022 вказано, що ОСОБА_1 не повідомила про наявний у неї потенційний/реальний конфлікт інтересів свого безпосереднього керівника та керівника відповідного управління ГУ ДПС у Черкаській області та провела камеральну перевірку податкової звітності, вносила певні зміни у звітність через відповідний наявний допуск у програмі версії 1.12.177 щодо поданої звітності фізичної особи-громадянки ОСОБА_2 , а саме податкової звітності районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос», дата реєстрації документа 27.01.2020 за №. Встановлено, що ОСОБА_4 є рідною донькою для головного бухгалтера Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 . Під час проведення камеральної перевірки ОСОБА_1 мала повний доступ до роботи із поданою звітністю своєї матері ОСОБА_2 .. За наявності приватного інтересу ОСОБА_1 не могла об`єктивно та неупереджено оцінити подану звітність її матері та прийняти рішення про достовірність та законність даних. Така суперечність, що мала вплив на об`єктивність та неупередженість вчиненні дій та прийняття рішень, у розумінні закону, є реальним конфліктом інтересів. Таким чином ОСОБА_1 не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час проведення 27.01.2020р. камеральної перевірки, та внесення змін до цієї перевірки 24.09.2020р. щодо головного бухгалтера районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 , що є для суб`єкта рідною матір`ю.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Міщенко С.В. заперечують проведення будь-якої камеральної перевірки стосовно «Звіту юридичної особи Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» про суми податкових пільг» від 27.01.2020р..

При цьому матеріали справи жодних доказів про те, що саме ОСОБА_1 проводила таку перевірку не містять.

Камеральна перевірка подібних звітів проводиться саме за допомогою відповідної системи органів ДПС, а не особисто ОСОБА_1 .

Можливість внесення змін до результатів камеральної перевірки система не передбачає, жодних доказів зворотного суду не надано, а у разі виявлення програмою порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу.

Вказані обставини передбачені ст. 86 ПК України.

Так, відповідно до ч. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до ч. 86.2 ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеном статтею 42 цього Кодексу.

Разом із тим матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 взагалі брала участь у проведенні камеральної перевірки вказаного вище звіту, а така перевірка була здійснена не об`єктивно чи неправильно, та за результатами такої перевірки були прийняті рішення, які порушують норми чинного законодавства.

Більше того, вказуючи про те, що ОСОБА_1 вносила чи могла вносити певні зміни у звітність через відповідний наявний допуск у програмі версії 1.12.177 щодо поданої звітності фізичної особи-громадянки ОСОБА_2 , правоохоронними органами не було надано суду жодних доказів такої можливості чи вчинення таких дій. Які саме зміни були внесені у вказаний звіт матеріали справи також не вказують.

Отже, такі обставини не підтвердженні жодними належними доказами, а зміст вказаного протоколу зводиться до припущень.

Також суд зауважує, що камеральна перевірка «Звіту про суми податкових пільг» проводиться стосовно Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос», а не стосовно фізичної особи ОСОБА_2 .

При цьому у матеріалах справи, що додані до протоколу №95/2022 від 16.06.2022р. взагалі відсутні будь-які докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 станом на 27.01.2020 обіймала посаду головного бухгалтера Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос».

Також «Звіти про суми податкових пільг» від 27.01.2020, які приєднані до матеріалів справи різняться між собою. Так із скріншотів з програми по роботі зі звітністю версії 1.1.2.177, вбачається, що цей звіт від 27.01.2020 поданий і підписаний виключно керівником Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_5 , у той час, як копія «Звіту про суми податкових пільг» від 27.01.2020, яка виконана з паперового носія мітить зазначення, що підписантами останнього вже є і керівник Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_5 і головний бухгалтер Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 .. Однак, жодних підписів вказаних осіб зазначений паперовий екземпляр звіту не містить. При цьому матеріали справи не містять жодних доказів повноважень ОСОБА_2 на підписання та подання такого звіту.

Як вбачається із доданого скріншоту камеральна перевірка здійснювалася саме електронного звіту. При цьому із відміток, які містяться на вказаних скріншотах дата створення звіту 27.01.2020р., змінено 24.09.2020 ОСОБА_1 , звіт перевірений та пройдено камеральну перевірку.

При цьому із таких даних неможливо встановити хто саме здійснював перевірку вказаного звіту, коли саме проводилась камеральна перевірка та які саме зміни були внесені до вказаного звіту.

У зазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 мала приватний інтерес, який полягав у сприянні ОСОБА_2 , з якою вона перебуває у позаслужбових відносинах, родинних відносинах - у позитивному проходженні камеральної перевірки.

Разом із тим жодних доказів про те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

У протоколі №96/2022, крім обставин, які вказані у протоколі №95/2022, зазначено, що ОСОБА_1 прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час проведення 27.01.2020р. камеральної перевірки та внесення змін до цієї перевірки 24.09.2020 щодо головного бухгалтера Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 , що є для суб`єкта рідною матір`ю.

Матеріали вказаного протоколу також не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

Також матеріали вказаної справи не містять будь-яких доказів, що саме ОСОБА_2 подавала вказаний звіт, брала участь у його формуванні чи взагалі перебуває на посаді головного бухгалтера районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» та наділена відповідними повноваженнями.

Крім того суд зауважує, що матеріали вказаного протоколу також не містять належних доказів, що камеральна перевірка здійснювалася саме відносно головного бухгалтера Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 , як про це вказано у зазначеному протоколі, в той час як з матеріалів справи вбачається, що камеральна перевірка здійснювалася відносно звіту «Звіту про суми податкових пільг» юридичної особи Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» від 27.01.2020р..

У вказаному протоколі №96/2022 зазначено, що ОСОБА_1 прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час проведення 27.01.2020р. камеральної перевірки та внесення змін до цієї перевірки 24.09.2020.

При цьому вказаним протоколом та матеріалами справи в цілому не розкривається, яке саме рішення прийняла ОСОБА_1 .

Також матеріали справи не містять жодних даних про внесення змін саме до результатів камеральної перевірки, як про це зазначено у протоколі.

Як вказано вище з доданого до матеріалів справи скріншоту зазначеного звіту від 27.01.2020р. вбачається, що камеральна перевірка здійснювалася саме електронного звіту. При цьому на вказаних скріншотах містяться відмітки: дата створення звіту 27.01.2020р.; змінено 24.09.2020 ОСОБА_1 ; звіт перевірений; пройдено камеральну перевірку.

Жодних інших доказів матеріали справи не містять.

Отже, які саме зміни були внесено, такі зміни було внесено до самого звіту чи до результатів перевірки, коли саме була проведена така камеральна перевірка, ким саме вона була проведена матеріали справи чітко не визначають.

Більше того, ОСОБА_1 взагалі заперечувала технічну можливість внести зміни до результатів камеральної перевірки, які формуються самою системою.

Отже, дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що в матеріалах, які надійшли разом з протоколами №95/2022 та №96/2022 від 16.06.2022р. взагалі відсутні будь-які докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 станом на 27.01.2020 та 24.09.2020 обіймала посаду головного бухгалтера Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос», є уповноваженою особою вказаної юридичної особи, брала участь в оформленні та подачі вказаного у протоколах звіту.

Матеріали справи не містять навіть доказів перебування ОСОБА_2 в родинних відносинах з ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 здійснювала камеральну перевірку вказаного звіту, приймала будь-яке рішення за результатами такої перевірки чи вчиняла будь-які дії щодо головного бухгалтера Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» ОСОБА_2 , або взагалі будь-які дії спрямовані на зміну результатів такої перевірки.

При цьому в матеріалах адміністративних справ відсутні дані, що проведена камеральна перевірка Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос» була здійснена не об`єктивно чи неправильно, що ОСОБА_1 проводила таку перевірку та при її проведенні мала приватний інтерес, який суперечив її службовим повноваженням, мав реальний вплив на об`єктивність або неупередженість рішення ОСОБА_1 при проведенні такої перевірки, а остання взагалі приймала будь-яке рішення за результатами такої перевірки, тим більше вчиняла дії на користь Районного фізкультурно-оздоровчого клубу «Колос».

Отже матеріалами справи належним чином не доведено, що ймовірний приватний інтерес ОСОБА_1 суперечив службовим/представницьким повноваженням, впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання ОСОБА_1 своїх повноважень, крім того матеріали справи не містять належних доказів наявності у ОСОБА_1 умислу, спрямованого на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того у діяннях особи, щодо якої було складено протокол, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, що є невід`ємною складовою частиною складу умисного правопорушення взагалі.

Наявність такого умислу не розкритий змістом вказаного протоколу, не доведений належними доказами, а сам зміст протоколів зводиться до припущень, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Саме виходячи з цього, за відсутності будь-яких безперечних доказів про наявність в діяннях особи умислу і керуючись положеннями і вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.,ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284 та п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.