Справа № 159/4582/22
Провадження № 3/159/2552/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13.02.2008 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05.11.2022 року, о 08 год. 30 хв., в м. Ковелі по вул. Грушевського, керував транспортним засобом марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю) та відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану сп`яніння.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що транспортним засобом не керував, оскільки за кермом перебував його знайомий - ОСОБА_2 . Під час руху автомобілем на панелі приборів висвітилась помилка в роботі автомобіля, а тому ОСОБА_2 здійснив вимушену зупинку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 краще розуміється в роботі автомобіля, то він вирішив перевірити несправність та усунути її. Однак в цей час до них під`їхали працівники поліції та почали вимагати документи для перевірки. При цьому почали вказувати, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . Після спілкування з працівниками поліції, останні почали вимагати від нього проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, з чим він не погоджувався, оскільки транспортним засобом не керував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Клімук В.С. в судовому засіданні зазначив, що в діях його підзахисного не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Зокрема, захисник вказував, що його підзахисний транспортним засобом не керував. Крім цього, захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доведена дослідженими в ході розгляду справи доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.11.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Наявність свідків, які констатували факт відмови від проходження особою огляду на визначення стану сп`яніння, в даному випадку не є обов`язковою, оскільки така неодноразова відмова ОСОБА_1 зафіксована відповідним відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначена відмова, до того ж, належним чином засвідчена підписами двох свідків, що дає підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення був складений в присутності ОСОБА_1 , який при свідках відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Ця ж обставина підтверджується тим же відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. В той же час, останні не підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки цього не бачили.

Пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що саме він керував автомобілем, оскільки ОСОБА_1 лише перевіряв несправність автомобіля, до уваги не приймаються, оскільки з дослідженого відеозапису встановлено, що вказаний свідок перебував на місці події, однак працівникам поліції не вказував, що саме він керував автомобілем.

Не вказував про це працівникам поліції і сам ОСОБА_1 .

Крім цього, з дослідженого відеозапису з місця події встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

Загальна обстановка на місці події (працюючий двигун транспортного засобу і ОСОБА_1 за кермом автомобіля), поведінка ОСОБА_1 на місці події, а також його пояснення в ході судового розгляду, які мають розбіжності з його поясненнями на місці зупинки транспортного засобу та з поясненнями свідків, дають переконливі підстави вважати, що саме він керував транспортним засобом на момент, коли працівники поліції підійшли до цього транспортного засобу.

Обрана ОСОБА_1 категорична невизнавальна позиція є не інакше, як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним іншим доказом не підтверджений, та свідчить про його вперте намагання у такий спосіб уникнути від відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення також доведена матеріалами справи, зокрема: письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 05.11.2022 року; відеозаписом нагрудної бодікамери з місця події від 05.11.2022 року, іншими матеріалами справи.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України Про судовий збір -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на рахунок UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу Судовий збір в дохід держави (адмінправопорушення).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуП. Ю. Бойчук