Справа №: 398/3078/22
провадження №: 3/398/1087/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" листопада 2022 р.Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Дубровська Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2022 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_1 по а. д. Олександрія- Кременчук-Полтава керував автомобілем АЗЛК, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотесту Drager6810, в присутності двох свідків, результат алкотеста 0,21 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що ввечері напередодні зупинення його працівниками поліції, він вживав алкогольні напої пиво. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Захисник - адвокат Ісмайлова А.В. надала письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні, де зокрема зазначила, що відповідно до Інструкції з експлуатації електронного засобу вимірювання рівня алкогольного сп`яніння, допустима погрішність складає 0,02 мг/л. Єдиним нормативним актом, яким передбачено граничний розмір вмісту алкоголю в крові біль ніж 0,2 проміле є «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Враховуючи, враховуючи, що ОСОБА_1 заперечив перебування в стані алкогольного сп`яніння, просила закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні приписи містить і пункт 6 розділу 1 та п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно з пунктами 3, 4, 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року №1452/735поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 4 5 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 статті 8 Віденської Конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 %.

В ході судового розгляду встановлено, що 08 вересня 2022 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. В ході спілкуванням з ОСОБА_1 поліцейський виявив у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотеста «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився.

В подальшому, поліцейським проведено огляд водія ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотеста «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено наявність у ОСОБА_1 0,21% проміле алкоголю в крові.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 з результатами огляду згоден.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2022 року серії ААБ №023596 в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. По суті правопорушення: «Вину визнаю. Претензій не має. Зобов`язуюсь не керувати ТЗ».

Зазначені обставини підтверджуються: результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6810», згідно якого вміст спирту в крові ОСОБА_1 становив 0,21%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

З урахуванням вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП суддя вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Дубровська Надія Миколаївна