Справа № 737/856/21
Провадження № 3/737/5/22
П О С Т А Н О В А

18 січня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

за участю секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Напротязі жовтня 2021 року по вул. Польова, с. Виблі, Чернігівського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ухилялась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не займається вихованням дитини, не створює належних умов для його проживання, зловживає алкогольними напоями у зв`язку з чим дитина ОСОБА_2 неодноразово був змушений ночувати та харчуватись у різних людей по селу і як наслідок 27.10.2021 року він був знайдений за адресою: АДРЕСА_2 та доставлений до КНП «Куликівська лікарня планового лікування» та в подальшому влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей в м.Чернігові. Крім того, в будинку холодно, запасу твердого палива немає, електропостачання відключено, в будинку антисанітарія, продукти харчування та умови для розвитку дитини відсутні.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справу розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, тощо.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

В даному випадку, невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, полягає в тому, що ОСОБА_1 залишила без нагляду свого сина, в будинку відсутні умови для проживання дитини.

Факт невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо виховання дитини, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №367403 від 24.11.2021 року та серії АПР18 №367404 від 25.11.2021 року в яких ОСОБА_1 власноручно зазначила про те, що погоджується з фактичними обставинами викладеними в протоколі, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.11.2021 року та від 25.11.2021 в яких вона визнала факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків по вихованню сина, актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 27.10.2021 року, актом обстеження умов проживання від 27.10.2021 року.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид та розмір стягнення, суд з урахуванням положень ст.ст. 23, 33, 34 КУпАП приймає до уваги особу порушника, її ставлення до вчиненого правопорушення, визнання нею своєї вини та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, яке на думку суду є достатнім та необхідним для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок), отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, Рахунок отримувача UA 0026001, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в сумі 850 грн. не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу - в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А.А. Кореньков