Справа № 727/7253/22
Провадження № 3/727/3594/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.184 ч.3 КпАП України.

Так, 22.07.2022 року о 22 год. 00 хв. в м.Чернівці по вул.Вижницька, 8 син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме керував транспортним засобом Mercedes Benz E280 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку відмовився. ОСОБА_2 на момент вчинення правопорушення виповнилось 15 років. Своїми діями мати ОСОБА_1 не виконала обов`язки щодо виховання дитини, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Пилип`юка О.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того, що син ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, як це випливає з фабули протоколу та є необхідним елементом для притягнення батьків до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.3 КпАП України. Просить провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КпАП України закрити за відсутністю в ї діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи та клопотання адвоката, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.3 ст.184КпАП України передбачає відповідальність для батьків за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Вказане свідчить, що для притягнення особи до відповідальності за ч.3 ст.184 КпАП України має бути доведено належними та допустимими доказами вчинення її неповнолітньою дитиною визначеного віку адміністративного правопорушення.

Таким чином доказуванню підлягає факт батьківства, вік дитини та ознаки складу конкретного правопорушення вчиненого дитиною.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №143138 від 22.07.2022 року вбачається, що він складений щодо ОСОБА_1 за те, що вона не виконала обов`язки щодо виховання дітей, у зв`язку із чим її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме керував транспортним засобом Mercedes Benz E280 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження Медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку відмовився.

Так, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого його матір`ю є ОСОБА_1 .

При цьому, до матеріалів справи не долучено жодного достатнього доказу на підтвердження вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Свідків події не встановлено та їх пояснення не відбиралися.

Крім того, постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.09.2022 року вказана справа була повернута до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для належного оформлення. Зокрема, справа поверталась у зв`язку із тим, що до матеріалів справи не долучено протокол відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України, який відповідно до протоколу серії ГП №143138 від 22.07.2022 року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, а також не додано відео з бодікамер, посилання на яке міститься в протоколі.

23.10.2022 року справа повернулась до суду без усунення зазначених недоліків. Однак, до матеріалів справи долучено заяву інспектора ВАП УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Москалюк Т. з якої вбачається, що можливості надати відеозаписи з бодікамери №476841 та 476075 немає, у зв`язку із тим, що відеозаписи з бодікамер працівників УПП в Чернівецькій області зберігаються один місяць.

Відповідно до ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КпАП України.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 КпАП України завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ч.ч.1,2 ст.7 КпАП України передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248).

Відповідно до статті 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 7, 184, 245, 247, 256, 278, 280 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.