Справа №461/1629/22
Провадження №3/461/1362/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Великобританія, тимчасово непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 14.12.2017,

за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

встановив:

11.03.2022 року 10 годині 17 хвилин громадянин Великобританії ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з Польщі до України через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Червоний коридор» автомобілем марки «LAND ROVER», р.н. НОМЕР_2 , в якості пасажира.

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянин Великобританії ОСОБА_1 ввіз на митну територію України наступний транспортний засіб: - 18.07.2020 о 22:26:30 через митний пост «Краковець» Галицької митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль RENAULT TRAFIC р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Станом на 11.03.2022 р. в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення автомобіля RENAULT TRAFIC р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , за межі митної території України.

На момент перетину кордону громадянин Великобританії ОСОБА_1 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст.192 МКУ до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборноі сили) не звертався.

Таким чином, громадянин Великобританії ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 на митну територію України більше ніж тридцять діб.

Громадянин Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове заперечення, згідно якого просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої доводи, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) зазначив, що не зміг своєчасно вивезти автомобіль за межі митної території України, оскільки автомобіль RENAULT TRAFIC р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , в період з 07 липня 2021 року до 22 березня 2022 року перебував в ремонті через несправність електропроводки автомобіля. Вимушений простій автомобіля був спричинений складнощами діагностики поломки, відсутністю оригінальних комплектуючих та відсутністю технічного обслуговування та ремонту. Крім цього, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) зазначає, що не зміг своєчасно вивезти автомобіль, внаслідок встановленого на території України карантину, пов`язаного з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол. За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, обізнана про наявність даного адміністративного провадження, подала до суду свої заперечення, визнано можливим розгляд справи проводити у її відсутності.

При цьому, суд виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав, вказавши, що твердження сторони захисту є безпідставними, а тому просив не брати їх до уваги.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно ст. 108 Митного кодексу України, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. Якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення). Якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Вважаю, що у діях громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, а саме останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0378/20900/22 від 11.03.2022, копією паспорта громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), копією контрольного талону, витягами з ЄАІС ДМСУ, витягами з АСМО «Інспектор», доповідною запискою.

Наведені докази встановлюють факт ввезення транспортного засобу на територію України, митний режим ввезення та відсутність даних про своєчасне вивезення автомобіля.

Оцінюючи доводи громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), наведені у письмових запереченнях щодо наявності, на його думку, підстав для закриття провадження у справі, виходжу з наступного.

Покликання громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на встановлення карантинних обмежень самі по собі не спростовують факту своєчасного не вивезення автомобіля, а також неповідомлення митного органу у встановленому законом порядку про ці обставини.

Громадянин Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз на територію України автомобіль RENAULT TRAFIC р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 18 липня 2020, тобто під час дії карантинних обмежень встановлених на підставі постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236. Водночас, законодавством України не обмежувалася можливість виїзду за межі України іноземців або вивезення транспортних засобів. Відтак, громадянин Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) мав змогу вивезти вищевказаний автомобіль за межі України.

Згідно Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 за № 1669/21981 розділ VІІІ «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили», аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством визначено Торгово - промислову палату України та 25 регіональних торгово - промислових палат. Для цього потрібно звернутися до Торгово - промислової палати, отримати сертифікат ТПП про обставити непереборної сили, заявнику необхідно довести, що причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Обов`язок доказування настання обставин непереборної сили покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів.

Однак, громадянин Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на момент перетину митного кордону України документів, що підтверджують факт аварії, дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надав. Допомогою інших осіб для вивезення авто, в тому числі за допомогою допоміжних засобів, за межі території України у встановлені строк не скористався. Митний орган про наявність обставин, які перешкоджають своєчасному вивезенню автомобіля Shostak Emil David ( ОСОБА_2 ) у встановлений законом спосіб не повідомив.

Отже, належних та допустимих доказів неможливості вчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України суду не надано.

Матеріали справи не містять жодних даних про те, що громадянин Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) повідомляв у визначений законом спосіб митні органи про неможливість своєчасного вивезення автомобіля та отримав відповідне погодження з цього питання.

При цьому, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в ході провадження у справі не заперечив факт ввезення ним згаданого вище транспортного засобу на територію України.

Обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

При вирішенні питання про відповідальність громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), суд виходить з наступного.

Як наведено вище, Указом № 64/2022 Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому період воєнного стану у державі було продовжено.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають наступне.

Стаття 23. Мета адміністративного стягнення

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 22. Можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Стаття 33. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Суд, вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) враховує, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Також, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), відповідно до кур`єрського листа Посольства України у Сполученому королівстві Великої Британії і Північної Ірландії направлявся з м. Лондон до м. Шегині Львівської області в якості перевізника гуманітарної допомоги. Зокрема, у згадано кур`єрському листі висловлено клопотання аташе з питань оборони щодо надання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) повного сприяння та можливості проїхати на територію України якомога швидшим шляхом. Дана обставина характеризує ОСОБА_1 виключно з позитивної сторони, оскільки він будучи громадянином іноземної держави долучається до допомоги Україні в умовах російської збройної агресії проти України, зокрема застосування збройних сил російської федерації, яка вчинила віроломне вторгнення на територію України, спрямоване на порушення суверенітету та територіальної цілісності держави і прав громадян нашої Держави

Також, суд враховує, що у зв`язку з поломкою автомобіля та карантинними обмеженнями у громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) дійсно були об`єктивні труднощі у своєчасному вивезенні автомобіля за межі митної території України.

При цьому, окрім наведених вище мотивів, суд також враховує те, що в умовах російської збройної агресії проти України, здійснюючи правосуддя від імені України, суд у даній справі може в межах наданих йому дискреційних повноважень та вважає за доцільне не застосовувати до громадянина, який залучений до надання гуманітарної допомоги Україні, адміністративне стягнення, що, серед іншого наведеного вище, відповідає принципам гуманізму.

Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, позитивні дані, які характеризують особу щодо якої складено протокол, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.22 КУпАП, ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення громадянина Великобританії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України закрити.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.