Справа № 147/359/22
Провадження № 3/147/204/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за ознаками правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222895 від 05.05.2022 випливає, що 05.05.2022 о 23 год. 25 хв. в с. Тростянчик по вул. Ювілейній водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 роз`яснено права відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні 19.05.2022 ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та зазначив, що проїхав блокпост зі сторони ОСОБА_2 і його зупинили, запитали чому не зупинився на попередньому блокпосту, особи які йому сказали, що далі він їхати не буде оскільки вже комендантська година, та повідомили, що він може поїхати до попереднього блокпосту і домовитися, щоб його пропустили. Громадянин ОСОБА_1 зазначив, що він вирішив залишитися в машині до завершення комендантської години, і пив фраголіно, потім вийшов з машини замкнув її і вийшов на двір, при цьому переконався, що машина не перешкоджає руху. Згодом приїхали поліцейські і запитали про документи, на прохання представитися один з них сказав, що його звати ОСОБА_3 , а інший щось писав. Пізніше приїхав евакуатор, ОСОБА_1 заламали, витягнули ключі, телефон та посвідчення водія. Також громадянин ОСОБА_1 пояснив, що машину забрали на евакуатор, він ще кричав, що там коробка автомат, щоб не пошкодили автомобіль, не давали здійснити дзвінок на 102, а тому він пішки пішов у Тростянець, щоб забрати машину. Вважаючи дії працівників поліції протиправними, ОСОБА_1 подав скаргу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

В судовому засіданні 18.07.2022 ОСОБА_1 зазначив, що час складення протоколу про адміністративне правопорушення і час повідомлення на спеціальну лінію 102, після 23 год. 30 хв. неузгоджується з часом зафіксованим на відео 22 год. 50 хв., тобто на момент розмови з працівниками поліції, комендантська година не настала, і підстав для його зупинки не було. Також зазначив, що дзвінок на 102 о 23.30 було здійснено з його телефону. ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що особа, яка викликала поліцію зазначила марку автомобіля Ауді а6, в той час, як належний йому автомобіль має марку Ауді а4, тобто це зовсім різні автомобілі. Також ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції його не зупиняли, а приїхали і забрали машину, також забрали телефон, хоча стверджували, що він сам залишив його на зарядці. Особа, якій інкриміновано порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначає, що відразу він дійсно відмовився від проходження освідування на місці та в Тростянецькій ЦРЛ, натомість згодом, як забрали машину, він повідомив поліцейським, що вони мають його забрати, однак ті залишили його.

Допитаний в судовому засіданні 19.05.2022, як свідок інспектор ОСОБА_4 , суду показав, що вночі при настанні комендантської години в с.Глибочок біля спостережного пункту промчався автомобіль Ауді, який їхав на великій швидкості. При під`їзді на спостережний пункт в с. Тростянчик, виявлено водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а тому йому запропоновано пройти освідування на місці або ж у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Свідок стверджує, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення, а не його колега ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні 19.05.2022 свідок ОСОБА_6 пояснив, що він входить до самооборони с. Тростянчик. 05 травня 2022 року він із своїми колегами перебували на блокпосту, як їм зателефонували з попереднього блокпосту с. Глибочок і повідомили, що проїхав автомобіль Ауді на великій швидкості і не зупинився, тому просили зупинити з метою з`ясування причини не зупинки та проїзду у комендантську годину. Свідок зазначив, що ОСОБА_1 ходив біля автомобіля і відмовився проходити освідування на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 19.06.2022 пояснив, що перебував на посту зі сторони с. Тростянчик, їм зателефонували з блокпосту з села Глибочок, попередили, що проїхала машина і потрібно її зупинити. ОСОБА_8 зателефонував на 102 і викликав поліцію. Водію запропонували вийти з машини і через 15-20 хв. приїхала поліція.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з урахуванням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`янінняє: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 6 та п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП унормовано, що відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, зокрема у п. 2 ст. 14 зазначено: «Кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом». Презумпція невинуватості особи закріплена в статті 62 Конституції України та передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абзаци перший-третій пункту 4 мотивувальної частини) Рішення Великої палати Конституційного Суду України від 26 лютого 2019 року№ 1-р/2019. Справи про адміністративне правопорушення не можуть бути винятком з цього правила.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 "Романаускас проти Литви", судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП констатовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Частиною 2 статті 251 КУпАП, передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №222895 від 05.05.2022 - 05.05.2022 о 23 год. 25 хв. в с. Тростянчик по вул. Ювілейній водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Зазначені події зафіксовані на відео, що додане до протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

ОСОБА_1 дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (а.с. 23-32).

Станом на 18.07.2022 суду не надано доказів щодо результатів розгляду скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії працівників ДАІ по справі про адміністративне правопорушення. З пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні 18.07.2022 випливає, що зазначена скарга не доставлена до адресата. ОСОБА_1 зазначив, що працівники Укрпошти повідомили його про те, що у них немає кур`єра, який зміг би доставити лист, а тому він буде повернутий відправнику, як невручений.

Жодних заяв чи клопотань ОСОБА_1 не заявлено, натомість особа, яка притягується до адміністративної відповідальності наполягала на розгляді справи в судовому засіданні.

Дослідивши наявні у справі матеріали у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а також що його дії варто кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222895 від 05.05.2022 (а.с. 1);

- рапортом зареєстрованим в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку відділення №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.05.2022 №1102 (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано такі ознаки, як хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2022 (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 06.05.2022, з яких випливає, що він 05.05.2022 перебував на блокпосту, а саме в теробороні після 23 год під час комендантської години почув шум автомобіля по бурківці та намагався зупинити водія для перевірки під час комендантської години автомобіль Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_2 не зупинився, після того він відразу передав іншому посту, який знаходився в с. Тростянчик ГЕС та повідомив на спецлінію 102 (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 05.05.2022 (а.с. 7-8);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.05.2022 (а.с. 9);

- довідкою ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що гр. ОСОБА_1 порушень ПДР за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не було (а.с. 10);

- довідкою ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що гр. ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с. 11);

- відеозаписом з місця події (а.с. 22).

Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Сукупність зазначених вище доказів підтверджує порушення громадянином ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, його правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинене.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положеньст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Доводи ОСОБА_1 про те, що дата і час повідомлення поліції та дата і час відео події неузгоджуються не спростовує факту відмови особи від проходження від освідування з метою перевірки стану сп`яніння, що в силу вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Не спростовують також висновок суду доводи ОСОБА_1 про те, що одним із учасників самооборони вказано не правильну марку автомобіля, оскільки реєстраційний номер транспортного засобу вказаний правильно.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами неможливість проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції під час зупинки його транспортного засобу, а так само в закладі охорони здоров`я.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

ОСОБА_1 відмовився від надання будь-яких пояснень чи заперечень, що ним підтверджено в судовому засіданні.

Судом був досліджений відеозапис означених подій з нагрудної камери поліцейського, що відтворює короткий проміжок часу фіксування оформлення відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, з якого видно, що ОСОБА_1 дійсно в присутності свідків-понятих відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підстав для обґрунтованого сумніву у належності та допустимості наявних у справі доказів під час розгляду справи не встановлено.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він пізніше наполягав на тому, щоб його забрали з собою працівники поліції, що зафіксована на відео, частину якого не надано суду, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися у порядку самозвернення до органу охорони здоров`я про проходження освідування на стан сп`яніння, однак особа таким правом не скористалася і відповідних доказів суду не надала.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер скоєного правопорушення та особу винного, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, вину не визнав, про що зазначено в судовому засіданні.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, суд має підстави застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Зазначений вид адміністративного стягнення забезпечить у майбутньому недопущення вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду, тобто 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість 20 копійок). Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1,130, 245, 251, 266, 268, 221, 283, 284 ч.1 п.1Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість 20 копійок) (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко