Справа № 344/5861/22
Провадження № 33/4808/625/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 12 травня 2022 року о 09-30 год. в с. Крихівці, вул. Крихівецька, 220, Івано-Франківської міської ради, керував транспортним засобом марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810». Результат огляду позитивний - 2,77 проміле.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду першої інстанції вважає незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи. Зміст протоколу, покладений в основу звинувачення, не відповідає встановленим вимогам закону.

Наголошує, на порушенні права на захист через те, що справу розглянули у його відсутності.

Зазначає, що в день отримання повістки знаходився в медичному закладі на стаціонарному лікуванні.

Вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази.

Вказує, що складений протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Суть правопорушення в ньому сформульовано незрозуміло та не зазначено, який порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було йому запропоновано, о котрій годині, яким технічним засобом і в який спосіб, у протоколі відсутній пункт ПДР за порушення якого повинен нести відповідальність.

Також зазначає, що доданий до протоколу чек Драгеру не може вважатись допустимим доказом, так як в ньому є істотні порушення та дані, що суперечить фактичним обставинам справи. Також рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як складений службовою особою для внутрішнього використання, при цьому вказана особа є зацікавленою в результаті розгляду справи.

Вважає відеозаписи додані до протоколу також неналежними доказами, так як такі пристрої не ідентифіковані, записи не містять прив`язки до часу та місця зйомки, не засвідчені електронними підписами

Зазначає, що у резолютивній частині постанови суд не вказав реквізити рахунку, на який слід здійснювати сплату штрафу та порядок його сплати.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Справа в суді апеляційної інстанції знаходиться на розгляді з 05.10.2022 року, призначалась до розгляду на 19.10.2022 року, 03.11.2022 року, 21.11.2022 року, 05.12.2022 року, 15.12.2022 року, 22.12.2022 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`являвся. Однак через канцелярію суду подавав заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку станом здоров`я.

Хоча ОСОБА_1 зазначав про неможливість участі в судових засіданнях через хворобу, будь-яких підтверджуючих документів про неможливість участі в судовому засіданні за станом здоров`я не долучав та особисто подавав всі заяви про відкладення розгляду справи через канцелярію суду.

Надана суду виписка № 5292 з лікарні свідчить про закінчення стаціонарного лікування ОСОБА_1 19.12.2022 року.

Будь-яких медичних документів які б беззаперечно свідчили про неможливість участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22.12.2022 року ОСОБА_1 не надав.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в суді апеляційної інстанції, оскільки він особисто подавав клопотання про відкладення.

Вважаю, що вищенаведені дії особи, яка притягається до відповідальності, є зловживанням процесуальними правами на відкладення розгляду справи.

Беру до уваги, що аналогічна процесуальна поведінка особи була і при розгляді справи в суді першої інстанції, де справа призначалась до розгляду на 06.06.2022 року, 13.07.2022 року, 25.07.2022 року, 17.08.2022 року, 29.08.2022 року, але ОСОБА_1 на виклик суду не з`являвся, на адресу суду надсилав клопотання про відкладення справи у зв`язку з хворобою, однак будь-яких підтверджуючих документів не долучав.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта, що його без будь-яких аргументованих підстав було позбавлено судом можливості на захист своїх конституційних прав та інтересів, що він не зміг надати свої доводи та пояснення щодо адміністративного правопорушення, належним чином захистити свої права та інтереси через те, що справу розглянули у його відсутності не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, на виклик суду не з`явився, на адресу суду неодноразово надсилав клопотання, в якому зазначив, що не має можливості з`явитися у судове засідання у зв`язку з хворобою, однак будь яких підтверджуючих документів до клопотання не долучав.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в суді першої інстанції, оскільки він особисто подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відомості про те, що ОСОБА_1 залучив захисника, в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи, з метою уникнення відповідальності. Суд першої інстанції права на захист ОСОБА_1 не порушив.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.05.2022 року серії ААБ № 122804 (а.с. 1) 12 травня 2022 року о 09 годині 30 хвилин по вулиці Крихівецька 220, у с. Крихівці, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Fiat Fiorino», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою газоаналізатора «Drager 6810» у присутності двох свідків. Результат тесту 2,77 ‰ проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу №1 роти №1 УПП в Івано-Франківській області, рядовим поліції Мохначук Г.П., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Також відповідно до рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 УПП в Івано-Франківській області, рядового поліції Мохначук Г.П. (а.с. 12) зазначено, що у протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААБ № 122804 від 12 травня 2022 року було допущено механічну помилку, а саме у відповідній графі не вказано пункт порушення ПДР, а саме порушення п. 2.9 а) ПДР.

Твердження апелянта про те, що складений протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, суть правопорушення в ньому сформульовано незрозуміло та не зазначено, який порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було йому запропоновано, о котрій годині, яким технічним засобом і в який спосіб, у протоколі відсутній пункт ПДР за порушення якого повинен нести відповідальність не є слушним.

Зміст протоколу є зрозумілим та конкретним, не підлягає подвійному тлумаченню. Щодо зазначеного пункту ПДР, то такий недолік усунуто, крім того в протоколі приведено обвинувачення, а саме цитування змісту п. 2.9 ПДР. Зазначена помилка не є істотною для прийняття рішення, оскільки в протоколі у відповідній графі наведено суть обвинувачення та короткий виклад обставин порушення ПДР та обставин проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2,3), підписана ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager 6810» - 2,77 ‰проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 ‰ проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота; поведінці, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук пройшов огляд в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою «Drager 6810», погодився з його результатами, що підтвердив власноручним підписом.

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ПНЦ ІФ ОР» (а.с. 5), водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук: поведінка, що не відповідає обстановці недоставлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад. Огляд не проводився.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 13), на якому безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: як працівники поліції на своєму автомобілі приїхали на місце ДТП, підійшли до ОСОБА_1 який дав пояснення, згодом працівники поліції попросили пред`явити документи, ОСОБА_1 повідомив, що документи забув на роботі і наявна лише страховка на транспортний засіб, після уточнення даних працівники поліції повідомив про складання схеми ДТП та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із даною пропозицією водій погодився. Після складання схеми ДТП водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager 6810», який показав результат 2,77 ‰проміле. Із результатом огляду водій ОСОБА_1 погодився, після працівники поліції повідомили водія, що на нього буде складений протокол за порушення вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Йому роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також на відеозаписі зафіксовано процес складання протоколу у присутності двох свідків.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тому твердження апелянта, про недопустимість відеозаписів, як доказів, так як такі не ідентифіковані, записи не містять прив`язки до часу та місця зйомки, не засвідчені електронними підписами не є слушним.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами.

Ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився огляд. Особа, яка проходила такий огляд, на власний розсуд самостійно вирішує чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

З огляду на дані роздруківки та акту огляду з підписом ОСОБА_1 , зміст відеозаписів, на яких не зафіксовано жодних заперечень відносно результатів огляду, доведено, що він був згідний з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 вказав, що погоджується з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується як даними протоколу ААБ № 122804 так і направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ПНЦ ІФ ОР».

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

За таких обставин, доходжу висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло