Справа №591/5091/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/452/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Скородєда С.І., розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скородєда С.І. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює менеджером ТОВ «Вітагро»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 09 жовтня 2022 о 21-32 год у м.Суми по вул. Івана Сірка, в районі буд. №34, він керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвленості шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Скородєд С.І. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою без дотримання вимог ст.ст. 7,245,251,252,256,266,268,280,283 КУпАП, практики Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та з порушення права ОСОБА_1 на захист.

Апелянт вказує, своє рішення суддя прийняв з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в нього не сформульована суть обвинувачення, так як на час його складання не було жодних доказів про те, що у ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, крім того, не можна вважати законним звинувачення у відмові від проходження такого огляду на місці зупинки, якщо особу було доставлено до медичного закладу.

На думку апелянта, справа підлягає закриттю, на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки при складанні протоколу та при проведенні огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння, працівниками поліції були допущені грубі порушення вимог спільного Наказу МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

При цьому, апелянт посилається на те, що на доданому до протоколу відеофайлі зафіксовано, що до медичного закладу ОСОБА_1 доставлений близько 22 год. і о 22 год. 13 хв. лікар, який перебуває в кабінеті, запропонував йому пройти огляд за допомогою «Драгера», а також ще щось, від чого останній відмовився, і як з`ясувалось пізніше, це була пропозиція підписати згоду на проведення психіатричної експертизи, тобто, ОСОБА_5 відмовився проходити саме зазначену експертизу. Крім того, що в порушення п. 20 Розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння», затвердженої Наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, лікарем складений не був, а п. 22 Розділу III зазначеної Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. При цьому, до вказаної Інструкції додається виключний перелік додатків, і ні про яку додаткову згоду, яку потрібен підписати водій, в інструкції не зазначено.

Також апелянт вказує, що працівник поліції ОСОБА_6 , яка в подальшому складала адміністративний матеріал, на цей момент перебувала поза приміщенням закладу охорони здоров`я і особисто не була присутня при начебто відмові ОСОБА_1 , і дізналася про таку «відмову» зі слів іншого працівника поліції, особисто в цьому не переконавшись. Потім, поліцейські разом з ОСОБА_1 на службовому автомобілі залишили територію медичного закладу, виїхали на вул. Металургів і біля будинку 24 зупинились, ОСОБА_6 о 22 год. 25 хв. вийшла зі службового автомобіля і підійшла до двох людей, яких попрохала бути свідками і пояснила, що правопорушник водій відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. На цьому ж відео зафіксовано, як о 22 год. 26-27 хв. працівник поліції ОСОБА_6 знаходиться біля задньої частини службового автомобіля, дістає якісь документи, в яких свідки ставлять підписи, після чого вона повертається до автомобіля і складає протокол протягом наступних 25 хвилин. При цьому на відео зафіксовано, що інший працівник поліції, також разом зі свідками перебуває біля задньої частини службового автомобіля і заповнює документи, скоріш за все пояснення від свідків, також спостерігається, що свідки підписують пояснення по черзі і уходять, а працівник поліції продовжує заповнювати бланки. Тобто, відеозаписом підтверджується те, що працівник поліції ОСОБА_6 , враховуючи, що свідки поспішали, про що вони самі і зазначили, надала для підпису незаповнений бланк протоколу серії ААД №074756, в якому вони поставили свої підписи, а інший працівник поліції в бланках пояснень зазначив лише анкетні дані свідків, а потім, коли свідки пішли, записав, начебто, їх пояснення, при цьому, такі пояснення не підписані посадовою особою, яка їх складала. Крім того, під час оформлення матеріалів, жоден зі свідків з ОСОБА_1 не спілкувався, жодного слова про відмову від проведення огляду особисто від нього свідки не чули, про, начебто, його відмову від проходження огляду, свідкам повідомила працівник поліції.

Апелянт зазначає, що на очевидні порушення з боку працівників поліції ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, суддя суду першої інстанції уваги не звернув та прийняв рішення, яке не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в його основу було покладено неналежні та недопустимі докази.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скородєда С.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №074756 від 09 жовтня 2022 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що такий огляд відносно ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку із відмовою останнього, відеозапису, долученого до протоколу, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками сп`яніння, що стало підставою для працівників поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, від чого він відмовився і забажав пройти огляд у медзакладі, куди і був доставлений, однак і там відмовився пройти такий огляд, у зв`язку з чим відносно нього і було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази були зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, як зазначає апелянт, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, посилання апелянта на те, що протокол за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в нього не сформульована суть обвинувачення, так як на час його складання не було жодних доказів про те, що у ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, апеляційний суд не може прийняти до уваги, враховуючи, що вказаний протокол складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу №1, роти №1 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Колесник А.В., містить всі необхідні реквізити та відомості, що свідчить про те, що протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, у протоколі сформульована суть адміністративного правопорушення, яке стало підставою для його складання відносно ОСОБА_1 , а саме, відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а відмовився він пропозиції лікаря підписати згоду на проведення психіатричної експертизи, то вони спростовуються відеозаписом, який було, також, проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, на якому чітко зафіксовано події, за яких останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager АІсоtest на місці зупинки, та погодився, на пропозицію поліцейських, пройти огляд у медичному закладі, куди і був доставлений.

При цьому, попередньо лікар повідомив ОСОБА_1 , яким чином буде проведено його огляд, з зазначенням три етапної процедури огляду, в які, окрім продуття Drager АІсоtest та здачі біосередовища входить, також, і психологічний тест. Крім того, лікар попередив ОСОБА_1 , що відмова від проходження хоча б одного етапу вважається, що особа відмовилась від проходження огляду взагалі, та з`ясував, чи зрозуміло це останньому, на що він відповів, що зрозуміло. З врахуванням попередження, та у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження психологічного тесту, працівниками поліції було складено акт, в якому зазначено, що останній відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

З врахуванням такої відмови, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що це є адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що така відмова має бути зафіксована у присутності двох свідків, які ними будуть залучені, у них будуть відібрані пояснення та вказані свідки будуть вписані у протокол, що фактично і відбулося.

При цьому, посилання апелянта на те, що оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, лікарем складений не був, що є порушенням положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння», а тому, такий висновок є недійним, апеляційний суд вважає безпідставними, враховуючи, що огляд ОСОБА_1 лікарем проведено не було і, відповідно, висновку за результатом такого огляду, також, не було, оскільки останній відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Що стосується доводів апелянта стосовно грубих порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», то вони спростовуються відеоматеріалом, який є непереривним, і на якому з самого початку і до кінця зафіксовані події, які стали підставою для складання поліцейськими відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, саме з врахуванням того, що у даному випадку поліцейськими були застосовані технічні засоби відеозапису, жодних порушень як вказаної Інструкції так і ст. 266 КУпАП щодо свідків, на що також вказує апелянт, апеляційний суд не вбачає, і обставин, за яких необхідно було б допитати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначених у протоколі, з врахуванням вищезазначеного, встановлено не було.

Усі інші посилання апелянта не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того, що пункт 1.3. Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт відмови ОСОБА_1 , як водія, пройти, відповідно до визначеного порядку, огляд на стан сп`яніння, було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що просить захисник в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Скородєда С.І. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.