Справа № 264/48/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Ольга Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 122-2 КпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

29.12.2021 року о 10 годині 59 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 212140 державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Карпова, 27 в м. Маріуполі Донецької області, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою дискового жезла, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі 113945 по пр. Карпова, 162. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку в протоколі про адміністративне правопорушення, про що мається його підпис. Крім того, повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, зафіксоване також і на відеозапису, наданого працівниками поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно зі ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 281321 від 29.12.2021 року матеріалами, а саме:

- рапортом інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Череватова О.В. від 29.12.2021 року, з якого вбачається, що 29.12.2021 року під час несення служби приблизно о 10 год. 59 хв. за адресою: пр. Карпова, 27 було приладом Trucam було зафіксовано, що автомобіль ВАЗ 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив швидкість у населеному пункті на 23 км/год, а саме транспортний засіб рухався зі швидкістю 73 км/год. Внаслідок цього було прийнято рішення за допомогою жезла зупинити автомобіль, однак водій, керуючи транспортним засобом, на вимогу поліцейського не відреагував. Після чого шляхом переслідування вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за адресою: пр. Карпова, 162 (а.с.3);

- копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5193224 від 29.12.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., що свідчить про законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу;

- оптичним диском з відеозаписом, на якому зафіксований факт переслідування та зупинки автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , підтверджені обставини викладені в протоколі, зафіксована процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з дотримання вимого чинного законодавства.

В матеріалах справи містяться також і письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходились в автомобілі під час керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 212140. Так, останні в поясненнях зазначили, що вони рухались по пр. Карпова зі швидкістю 55 км/год, їх автомобіль почав обганяти автомобіль «Хюндай», який, побачивши працівників поліції, почав гальмувати. В цей момент з боку зустрічної полоси руху інспектор вказав жезлом на зупинку транспортного засобу. Вони вирішили, що вказаний жест працівника поліції відносився до водія транспортного засобу «Хюндай», а вже пізніше, рухаючись на мосту по пр. Карпова, побачили автомобіль працівників поліції, які здійснювали переслідування з увімкненою сиреною. Вони мали намір з`їхати з мосту і зупинитись, не порушуючи правил дорожнього руху, в той час як поліцейські притискали їх до узбіччя. Після зупинки, поліцейські вийшли з авто та почали погрожувати та ображати водія (а.с. 4, 5).

Аналізуючи факти, викладені в поясненнях, суд ставиться до них критично, виходячи з наступного.

На відеозапису, що мається в матеріалах справи, зафіксовані події, починаючи з моменту початку переслідування автомобіля ОСОБА_1 . Так, із запису вбачається, що переслідування почалося задовго до того, як ОСОБА_1 заїхав на міст і він мав можливість зупинитись відразу, втім не зробив цього. В письмових поясненнях пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують факт того, що патрульний автомобіль рухався з увімкненими спецсигналами (сиреною), змушуючи зупинитися авто ВАЗ 212140. Після зупинки ОСОБА_1 , образи, підвищений тон та нецензурна лайка лунали тільки від пасажира ОСОБА_3 та самого водія, в той час як працівники поліції спілкувались належним чином. Крім того, твердження пасажирів про те, що автомобіль, в якому вони знаходились, рухався зі швидкістю 55 км/год, спростовується винесеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Пояснення пасажирів суд розцінює як спробу допомогти ОСОБА_1 , який згідно змісту розмов під час процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення є їх сином, уникнути адміністративної відповідальності.

При цьому, ними в письмових поясненнях, як і самим водієм на відеозапису, не заперечується той факт, що вони бачили поліцейського, який за допомогою жезлу подавав вимогу про зупинку, проте подумали, що зупиняють інший автомобіль, який перед цим намагався їх обігнати та почав гальмувати.

На думку суду, якщо водій під час подання працівником поліції за допомогою жезла вимоги про зупинку автомобілю сумнівається в тому, що вимога подана йому, він має зупинитись та з`ясувати, до кого саме відносилась вимога. У вказаній справі ОСОБА_1 ігнорував вимоги поліцейських вже навіть після початку переслідування автомобіля з вимогами зупинитися, що свідчить про умисний характер його дій.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення на особу, яка вчинила правопорушення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 року, що становить 496 гривні 20 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ст. 122-2, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 153,00 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: О. О. Хараджа