ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11135/22

Провадження № 33/4820/566/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., захисника Романішина О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Романішина О.О., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 1 червня 2022 року о 20 год. 16 хв. в с. Ружичанка Хмельницького району, по вул. Хмельницькій, 34, в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Івеко 35 С 13», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» (результат тесту 3,09%). Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Романішин О.О., в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що оскаржувану постанову ним отримано лише 19.08.2022 року, а тому цей строк пропущено з поважних та незалежних причин. Дата розгляду справи судом ОСОБА_1 була невідома, копія протоколу не вручалась, а тому розгляд справи за відсутності належним чином повідомленої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є порушенням прав ОСОБА_1 . Апелянт посилається на те, що поліцейськими не було вжито жодних дій щодо надання можливості ОСОБА_1 реалізувати своє право на отримання правової допомоги, не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, фактично відмовлено в направленні ОСОБА_2 до медичного закладу, що свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. В протоколі ААБ № 167878 від 01.06.2022 року жодних симптомів, які мали б бути в гр. ОСОБА_1 - не вказано. Крім того, в протоколі зазначено «Результат 3,09 проміле», але не зазначено, чого саме 3,09 проміле, зокрема алкогольного показника. Сторона захисту стверджує, що після проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, обов`язково має бути проведене повторне лабораторне дослідження в медичній установі, оскільки сам ОСОБА_1 з результатами, на місці зупинки, не погодився про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення. Спеціальний технічний засіб Drager "Alcotest 6810", який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Крім того, з роздруківки результату огляду приладу Drager " Alcotest 6810" вбачається, що останнє калібрування приладу відбувалось з порушенням 6 місячного строку його калібрування. Це свідчить про недопустимість даного доказу. Відеозаписи долучені до матеріалів справи уважає неналежними доказами, оскільки містяться лише їх уривки, а не безперервний відеозапис однієї камери, відсутні номери цих записів, що не дозволяють, в повній мірі, оцінити обстановку складання протоколу та відповідність дій працівників поліції КУпАП та внутрішніх інструкцій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Романішина О.О., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Оскільки копію оскаржуваного рішення стороною захисту отримано лише 19.08.2022 року, тобто по закінченню строку на апеляційне оскарження, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк слід поновити.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 167878 від 01.06.2022 року, з якого слідує, що 01 червня 2022 року о 20 год. 16 хв. в с. Ружичанка Хмельницького району, по вул. Хмельницькій, 34, в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Івеко 35 С 13», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» (результат тесту 3,09%). Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язку зазначення поліцейським у протоколі симптомів стану алкогольного сп`яніння, при порушенні водієм п. 2.9а ПДР України, чинним законодавством не передбачено, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Alcotest Drager 6810» № 5831 від 01.06.2022 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 3,09% проміле алкоголю (а.с. 3).

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 3,09 % проміле (а.с. 4).

Твердження апелянта про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не можна вважати належним доказом, оскільки він не є безперервним, апеляційний суд вважає безпідставними, так як вони суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Так, на відео зафіксовано, що водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Івеко 35 С 13», д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції. Розмовляючи із ним, поліцейський вказує, що від нього відчутно запах алкоголю, пропонує пройти відповідний огляд. ОСОБА_1 виходить з автомобіля, у нього проглядається нестійка хода та виражений стан сп`яніння. Результат проведеного огляду 3,09 % проміле в повітрі, що видихається.

З огляду на це, посилання сторони захисту, в частині визнання відеозапису недопустимим доказом, не заслуговує на увагу, так як вказаний відеозапис містить всі необхідні дані для кваліфікації дій правопорушника. Відсутність дати та номеру камери на відеозаписі і в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження ним відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у вказаний в протоколі день та час.

Окрім того, на підтвердження факту перебування та керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи містять чек-роздруківку з результатом проведеного огляду 3,09 % проміле, заперечень ОСОБА_1 щодо такого результату матеріали справи не містять, що вказує на наявність об`єктивної сторони вчиненого правопорушення.

Наявного в справі відеозапису та чек-роздруківки приладу Драгер цілком достатньо для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В матеріалах справи відсутні, апелянтом не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, від підпису у протоколі про ознайомлення з днем та часом слухання справи відмовився, до суду не з`явився, клопотання про відкладення не подавав, що є зловживанням процесуальними правами та способом затягування розгляду справи, що могло призвести до необґрунтованого порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Окрім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту, та його захиснику, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази, на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилад «Драгер» не пройшов належну повірку та калібрування, а також те, що такий не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, і є не сертифікованим приладом, апеляційний суд вважає безпідставним та обґрунтовує наступним.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 цього Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6820», «Alcotest 6810», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6810» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Періодичність повірки (калібрування) газоаналізатора Drager Alcotest 6810 становить 1 рік.

Враховуючи, що згідно чек-тесту №5831 від 01.06.2022 року, газоаналізатор Drager Alcotest 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, пройшов останнє калібрування 29.12.2021 року (а.с.2), апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою технічного приладу, який дозволений для використання на території України та своєчасно пройшов повірку.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Романішину О.О. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2022 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша