Справа № 357/8280/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква УПП у Київській області ДПП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , працюючого програмістом-технологом в ПП «Стар Арт Майстер», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075423 від 03.09.2022 року, 03.09.2022 року о 20 год. 40 хв. в м. Біла Церква по вул. Героїв Чорнобиля, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2170», д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 02.06.2022 №64220140 відділ державної виконавчої служби в м. Біла Церква, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, зазначивши, що йому не було відомо про встановлене відносно нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та дізнався про наявність такого лише від працівників поліції. Пояснив також, що аліменти він сплачував вчасно та заборгованості зі сплати аліментів станом на червень місяць він не мав, проте орган ДВС з незрозумілих причин невірно обрахував та встановив, що ОСОБА_1 має заборгованість та як наслідок його неправомірно було обмежено у праві керування транспортними засобами. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав копії розрахунків зі сплати аліментів від 01.06.2022, 12.10.2022, 09.11.2022, а також копію зворотного поштового повідомлення в якій відсутній його підпис про отримання постанови про обмеження у праві керування транспортними засобом та фотознімок з реєстру поштових відправлень, а також надав суду копію квитанції про сплату наявної заборгованості зі сплати аліментів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 075423 від 03.09.2022 року, рапорт поліцейського від 03.09.2022, копію постанови державного виконавця від 02.06.2022, а також надані ОСОБА_1 в судовому засіданні копії розрахунків зі сплати аліментів від 01.06.2022, 12.10.2022, 09.11.2022, копію зворотного поштового повідомлення, фотознімок з реєстру поштових відправлень, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 3ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, однак досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що останньому було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як слідує з копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.06.2022 вказану постанову було направлено ОСОБА_1 за місце проживання.

В копії зворотного поштового повідомлення про вручення копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.06.2022 зазначено, що дане поштове відправлення було вручено особисто та вказано прізвище « ОСОБА_2 », однак підпису особи, котра отримала вказане поштове відправлення не міститься.

З копії реєстру поштових відправлень слідує також, що вказане поштове відправлення було отримано та міститься підпис особи, яка отримала таке відправлення, проте з пояснень ОСОБА_1 слідує, що він особисто дане поштове відправлення не отримував та йому про нього відомо не було. Крім цього зазначив, що проставлений підпис у реєстрі поштових відправлень не належить йому або ж членам його сім`ї.

За вказаних обставин, у суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно не отримував постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.06.2022 року у виконавчому провадженні № 64220140, а відтак йому не було відомо про наявність такого обмеження стосовно нього.

Крім цього, суд зважає й на той факт, що з пояснень ОСОБА_1 слідує, що аліменти він сплачував вчасно та заборгованості зі сплати аліментів на момент винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами він не мав, однак у зв`язку із тим, що державним виконавцем було помилково нараховано заборгованість зі сплати аліментів, що в свою чергу призвело до утворення заборгованості та як наслідок державним виконавцем було прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 02.06.2022.

З копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2022 слідує, що станом на 01.06.2022 ОСОБА_3 мав заборгованість у сумі 26156,97 грн.

Однак з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.11.2022 вбачається, що станом на 01.11.2022 ОСОБА_1 мав заборгованість у сумі 9045, 79 грн. та станом на травень місяць 2022 року ОСОБА_1 мав переплату зі сплати аліментів, а в червні місяці у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у сумі 3411,72 грн.

Відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З наведеного слід дійти висновку, що 01.06.2022 державний виконавець здійснив неправильний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, а відтак суд ставить під сумнів законність та правомірність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.06.2022 року у виконавчому провадженні №64220140.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що керуючи транспортним засобом 03.09.2022 року не був обізнаним про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а тому не міг усвідомлювати протиправний характер своїх дій, тобто у останнього був відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення.

За відсутності будь-яких інших доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність у нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Крім цього суд бере до уваги неправильний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стало наслідком обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.126, 247, 283, 284, 288, 289 ст. КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ