П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2022 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2022 року о 10.50год. в с.Волиця по вул.Центтральна Червоноградського району Львівської області в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Дельта» з ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Брух А.О. надав письмові заперечення, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях порушника складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої заперечення обгрунтовує наступним.

Подія мала місце в с.Корчин по вул.Грушевського Червоноградського району, а не в с.Волсвин по вул.Центральній Червоноградського району, у зв`язку з чим вважає, що протокол складено з порушеннями вимог ст.256 КУпАП.

Вважає, що порушника незаконно зупинили, а тому подальші дії працівників поліції є незаконними.

Зазначає, що працівники поліції здійснювали фіксацію з телефону, а не з нагрудної камери поліцейського. Не повідомлено порушника про проведення відеозапису та на який пристрій.

Крім цього, вказує, що на відеозапис є переривчастим та не відображає процедуру виявлення ознак алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

З досліджених матеріалів справи та відеозапису судом встановлено, що подія мала місце в с.Комарів по вул.Грушевського Червоноградського району, а не в с.Волиця по вул.Центральній Червоноградського району, чи с.Корчин по вул.Грушевського Червоноградського району.

Також, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 09.09.2022р. с.Комарів по вул.Грушевського Червоноградського району Червоноградського району Львівської області, керував мопедом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Однак від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Також, з направлення водія транспортного засобу на огляд в КП «Сокальська ЦРЛ» встановлено, що правопорушник відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з цим, з дослідженого відеоматеріалу до протоколу про адмінправопорушення, вставновлено, що правопорушник відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у КП «Сокальська ЦРЛ».

Так враховуючи, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно розділу ІІ Інструкції, слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на підтвердження чого було складено протокол серії ААД №173262.

Факт відмови водія від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджено рапортом поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Сокальська ЦРЛ», матеріалами справи та відео матеріалом до протоколу.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що працівники поліції здійснювали фіксацію з телефону, а не з нагрудної камери поліцейського, не повідомили його про проведення відеозапису та на який пристрій та на відеозаписі не містяться момент встановлення ознак алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються відеоматеріалом доданим до матеріалів справи.

Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається із відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення та був переглянутий в судовому засіданні, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. На вказаному відеозаписі чітко можна встановити особу, яка керувала транспортним засобом, якою являється ОСОБА_1 та послідовні дії працівника поліції, зокрема, роз`яснення порушнику його прав та фіксацію події.

Наданий відеозапис відображає подію з того часу, як мопед був у русі та закінчується тим, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, на встановлення стану алкогольного сп`яніння в поліцейському автомобілі

Також, фіксація на відеозаписі поведінки ОСОБА_1 , відповідає обстановці, зокрема порушення в останнього координації рухів, запинання під час розмови, свідчить про наявність у порушника ознак алкогольного сп`яніння.

Таким чином, долучений до протоколу відносно правопорушника відеозапис повністю підтверджує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, та повністю спростовує наданні адвокатом поясненнями, які суд оцінює критично та розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд не бере до уваги посилання захисника про те, що вказаний відеозапис не може бути взятий судом як належний та допустимий доказ, так як, на його думку, виконаний на мобільний телефон, а не за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки дані факти жодним чином не були підтвердженні під час судового розгляду. Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Аналіз зафіксованої на відеозаписі, який долучений до протоколу, інформації вказує, що він був проведений за допомогою нагрудної камери поліцейського, на що вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Також, вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому береться судом до уваги.

Тож, обставини, на які посилається правопорушник свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

Крім цього, відповідно до змін за Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX, за якими частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції: зокрема, зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Що стосується доводів захисника про те, протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП оскільки у ньому невірно вказано місця вчинення правопорушення (захисником у поданому клопотанні, теж невірно вказано місце вчинення правопорушення), не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи і повністю доводить правильність та законність дій працівників поліції, щодо ОСОБА_1 , тому підстав піддавати будь-яким сумнівам протокол про адміністративне правопорушення немає,

Разом з цим, на думку суду, таке твердження порушника являє собою прояв надмірного формалізму та може розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Тому, з метою підвищення авторитету органів державної влади, благопристойності в громадських місцях, створення нормальних умов для діяльності державних установ, зміцнення правопорядку; охорони прав, інтересів, спокою та здоров`я працівників установи, вважаю, що слід відновити порушені права, оскільки такі протиправні дії завдають шкоду моральним засадам, і демонструють зневагу, насамперед, до людини, суспільства, державних службовців та держави вцілому.

Отже, на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що в діях правопорушника наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Таким чином, наявними у справі доказами, які є логічними та послідовними, стверджується вина правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно правопорушника суд враховує: його вік та особу; майновий стан; до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 130 КУпАП не притягувався; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст.283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина