Справа № 298/845/22
Номер провадження 3/298/866/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, прирядженого до ВІПС "Княгиня", солдата, неодруженого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011175 від 27 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011175 від 27 червня 2022 року, складеним начальником відділення інспекторів прикордонної служби "Княгиня" Сторожук Б.В., "25.06.2022 офіцерами відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено раптову перевірку порядку організації несення служби прикордонного наряду «Контрольний пост» відділення інспекторів прикордонної служби «Княгиня» відділу прикордонної служби «Великий Березний» 94 прикордонного загону. Під час проведення раптової перевірки виявлено, молодші що прикордонного наряду «Контрольний пост», які виконували наказ на охорону ДК України із завданням прихованого спостереження за прилеглою місцевістю на пагорбі в складі старшого солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_1 , останні покладені на них обов`язки не виконували, приховане спостереження не здійснювали, самовільно залишили місце несення служби, о 17:21 знаходились на автодорозі що виразилось у не виконанні правил несення прикордонної служби. Своїми діями старший солдат ОСОБА_2 порушив вимоги п.10 «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом МВС №1261 від 19.10.2015 року, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 172-18 КУпАП".

У судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що 25 червня 2022 року ніс службу в прикордонному наряді "Контрольний пост", під час несення служби побачив, як на автодорозі біля місця несення ним служби зупинився автомобіль, з якого вийшли особи з їхнього керівного складу, тоді він спустився з пагорба і підійшов до них.

Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід повернути для належного оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення: є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме начальник відділення інспекторів прикордонної служби "Княгиня" Сторожук Б.В., як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписами ч.2 ст.172-18 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

З комплексного аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-18 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає порушення правил несення прикордонної служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності.

В той же час, зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.

У порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено в чому саме проявилась порушення правил несення прикордонної служби, належно не викладено і не конкретизовано, у чому саме полягали дії ОСОБА_1 та у чому саме полягало вчинення ним адміністративного правопорушення, не зазначено місця вчинення правопорушення, місця несення служби. Більше того, у протоколі щодо ОСОБА_1 міститься посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п.10 Інструкції про службу прикордонних нарядів Держприкордонслужби та вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, при тому, що протокол складено щодо ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу слідує, що 25 червня 2022 року офіцерами відділу внутрішньої та власної безпеки по 94 прикордонному закону проведено раптову перевірку, однак, окрім посилання на цю перевірку в протоколі жодних відомостей про результати проведеної перевірки вказаними особами матеріали справи не містять, нема відомостей щодо осіб, які таку перевірку проводили, до протоколу не долучено рапорти, повідомлення або ж інші дані у підтвердження факту проведення перевірки, за наслідками якої встановлено факт порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби. Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься довідка про результати раптової перевірки, що датована 25 червня 2022 року, однак така не містить підпису особи, яка її склала - офіцера Сокольського О.

Більше того, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП за кваліфікуючою ознакою - вчинене в умовах особливого періоду, уповноваженою на складання протоколу посадовою особою не наведено щодо цього жодних відомостей, не зазначено даних, що послугували для кваліфікації дій ОСОБА_1 за вказаною частиною статті КУпАП, оскільки у фабулі протоколу не зазначено жодних даних щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення в умовах особливого періоду, про введення такого періоду на території України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, та суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

За наявності вказаних недоліків, які позбавляють суд можливості встановити об`єктивну істину в справі, з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст. ст. 256, 278 КУпАП, з урахуванням положень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14, суд вважає за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП на доопрацювання органу, від якого надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, в ході якого усунути зазначені порушення.

Керуючись ст. ст. 256, 268, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повернути ІНФОРМАЦІЯ_2 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.