Номер провадження: 33/813/1098/22
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Кутурланова О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Мокана В.В., Зєйналової А.Ф.к.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Попкової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає: АДРЕСА_1

визнано винним за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Згідно з оскарженою постановою, 12.06.2022 року о 01:10 годині на пр-ті Небесної Сотні, 99 в м. Одесі ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, яке полягало у тому, що перебуваючи на придомовій території будинку за адресою: м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 95/2 він не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль BMW 5301, державний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а також не враховано пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечує факт ДТП та вказує, що про обставини ДТП йому не відомо, а пошкодження транспортного засобу автомобіля BMW 5301, державний номер НОМЕР_3 , які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані ним раніше, а не 12.06.2022 року. Крім того, апелянт зазначив, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на які посилається суд у постанові, не можуть братися до уваги, оскільки вони не були безпосередніми свідками ДТП, не є потерпілими у цій справі з огляду на зміст обвинувачення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також апелянт зауважив, що суд безпідставно встановив йому найвищу міру покарання, передбачену ст.124 КУпАП за відсутності будь-яких обтяжуючих обставин.

Судовий розгляд у суді апеляційної інстанції проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_2 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився в судове засідання.

Приймаючи до уваги, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення судом створені всі умови для реалізації його права на доступ до правосуддя, виклик у судове засідання здійснювався повторно, суд приходить до висновку, що неявка потерпілого у судове засідання свідчить про його небажання прийняти участь у розгляді справи і не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції посилався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №090397 від 12.06.2022 року, схему місця ДТП, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 про відсутність події ДТП судом не взято до уваги з посиланням на те, що у визначений законом спосіб не встановлено та не ідентифіковано особу, яка їх подала, а тому у суду є сумніви, що вони належать саме ОСОБА_2 .

За результатами апеляційного розгляду судом встановлені обставини, які вказують на необґрунтованість висновку судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що безпосередні свідки ДТП відсутні, будь-які матеріали відео фіксації події ДТП до справи не долучались та судом не досліджувались. ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в суді першої інстанції заперечував подію ДТП.

Крім того, 19.07.2022 року в ході розгляду справи в суді першої інстанції від ОСОБА_2 , який згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №090397 від 12.06.2022 року є потерпілим у вищезазначеному ДТП, надійшло письмове пояснення, у якому він заперечував факт ДТП, подане ним особисто до канцелярії Київського районного суду м. Одеси, про що свідчить відповідний штамп суду.

З аналізу розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України та положень ст.269 КУпАП вбачається, що при прийнятті кореспонденції уповноваженою особою суду ідентифікується особа, що подає заяву та її процесуальний статус. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає помилковим та безпідставним посилання суду першої інстанції на те, що за відсутності долученої до пояснення фотокопії паспорту таке пояснення не слід брати до уваги, оскільки штамп суду на письмових поясненнях потерпілого як раз і свідчить про належну ідентифікацію його особи працівником суду першої інстанції при прийнятті заяви.

При цьому, як вбачається з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , він не був очевидцем ДТП, довідався про нього від сусідів та поліції. Наступного дня при денному освітленні з`ясував, що це старі механічні пошкодження заднього бамперу його авто, які виникли напередодні з його вини при паркуванні машини.

Отже, з наведеного вбачається, що і особа, що притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілий заперечують подію ДТП, а об`єктивні докази ( свідки ДТП, матеріали фото чи відео фіксації, тощо) відсутні.

Щодо наявних у справі пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №090397 від 12.06.2022 року, 12.06.2022 року о 01:10 годині відбулося зіткнення між транспортними засобами, належними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідки ДТП відсутні, потерпілим у справі є ОСОБА_2 .

При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були безпосередніми свідками інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а у своїх поясненнях посилаються на те, що ОСОБА_1 тієї ночі завдав механічних пошкоджень належному їм транспортному засобу MITSUBISHI Lancer, державний номерний знак НОМЕР_4 , у той час як згідно фабули пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення взагалі не йдеться про пошкодження транспортного засобу належного на праві власності Загороднім.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що їх пояснення виходять за межі пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не може бути самостійно змінене судом, а тому не можуть бути взяті до уваги та покладені в основу судового рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спираючись на положення ч. 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", необхідно виходити з того що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим, безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювань правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, ст. 280, ст.294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 07 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду О.В. Кутурланова