Справа № 711/6896/22
Номер провадження 3/711/2568/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м.Черкаси
Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; уродженця смт. Головино Житомирської області; солдата резерву роти резерву сержантського складу, військовий квиток НОМЕР_2 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП.
В судовому засіданні встановлено, що солдат ОСОБА_1 , який згідно рапорту від 15.12.2022 року перебував у звільненні, мав повернутися 18.12.2022 року, не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . 19.12.2022 року близько 18.00 год. солдат ОСОБА_1 прибув до розташування частини та пояснив не мав можливості прибути вчасно в розташування військової частини із-за відсутності маршрутних таксі. Солдат ОСОБА_1 внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до виконання покладених на нього обов`язків військової служби заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, а саме не з`явився вчасно зі звільнення на територію військової частини НОМЕР_1 у період дії на території України воєнного стану, що призвело до підриву бойової готовності підрозділу, подання негативного прикладу для інших військовослужбовців та порушення військової дисципліни, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 4 статті 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаюється та просив суворо не карати.
Дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні ведений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена та проводиться загальна мобілізація. Згідно з вимогами ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Закон негайно оголошується через засоби масової інформації та набирає чинності з дня його опублікування.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, тощо).
Відповідно до ст.11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до ст.11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Відповідно до ст.1, 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до вимог ст.172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, віднесене до адміністративних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 172-11 КУпАП діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
У той же час, солдат ОСОБА_1 , який згідно рапорту від 15.12.2022 року перебував у звільненні, мав повернутися 18.12.2022 року, не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . 19.12.2022 року близько 18.00 год. солдат ОСОБА_1 прибув до розташування частини та пояснив не мав можливості прибути вчасно в розташування військової частини із-за відсутності маршрутних таксі.
Солдат ОСОБА_1 внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до виконання покладених на нього обов`язків військової служби заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, а саме не з`явився вчасно зі звільнення на територію військової частини НОМЕР_1 у період дії на території України воєнного стану, що призвело до підриву бойової готовності підрозділу, подання негативного прикладу для інших військовослужбовців та порушення військової дисципліни.
Викладене свідчить про недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду солдатом ОСОБА_1 .
За таких обставин, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП - дії, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 81 від 19.12.2022 року; відомостями рапорту командира роти резерву солдатського складу ОСОБА_2 від 18.12.2022 року.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, наявності обставин, що пом`якшують його відповідальність та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.4 ст.172-11 КУпАП, яке буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Водночас, згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Виходячи із вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 172-11 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ :
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко