Справа № 751/274/22 Головуючий у 1 інстанції Карапута О. О.
Провадження № 33/4823/118/22
Категорія - ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року місто Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Демченко О.В., за участю:

представника Чернігівської митниці Остроух А.І.,

захисника адвоката Мороза О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 14 155 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 56 коп., конфіскації на користь держави товару вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1448/10200/21 від 06.11.2021 року та конфіскації на користь держави автомобіля марки «RENAULT MAGNUM», номер кузова НОМЕР_1 , який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил від 06.11.2021 року № 1448/10200/21.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської митниці суму витрат за зберігання товару - 43 863 (сорок три тисячі вісімсот шістдесят три) грн. 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.11.2021 року, о 02 год. 38 хв., в зону митного контролю митного поста «Сеньківка» Чернігівської митниці з Російської Федерації у напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» в режимі «імпорт» заїхав транспортний засіб марки «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з вантажем «ДВП (HDF) дошка для підлоги з декоративним захисним покриттям» під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 25.10.2018, орган видачі - 7410.

Для проведення митних формальностей щодо пропуску вказаного транспортного засобу з вантажем на митну територію України водієм перевізника ФОП « ОСОБА_3 » громадянином України ОСОБА_1 до митного контролю було надано наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_4 , реєстраційні документи на транспортний засіб № НОМЕР_5 , напівпричеп № НОМЕР_6 , контрольний талон для проходження по «червоному коридору» TCJ 532933, СMR № від 03.11.2021 року, рахунок-фактура № від 03.11.2021 року.

Відповідно до поданих митним органам товаросупровідних документів встановлено, що до митного контролю заявлено товари: «ДВП (HDF) дошка для підлоги з декоративним захисним покриттям, ДВП (HDF) дошка для підлоги, вироблена за технологією «сухого способу» з декоративним захисним покриттям», всього 24 вантажних місця.

При проходженні митного контролю, під час усного декларування, водій вказаного транспортного засобу громадянин України ОСОБА_1 заявив, що ніяких товарів, крім особистих речей та товару, зазначеного в ТСД, не переміщує.

Під час огляду кабіни транспортного засобу марки «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , всередині кабіни за сидінням пасажира під нижнім спальним місцем після демонтажу декоративної пластикової обшивки, в технічній порожнині, де розміщується автономне опалення, в пластикових поліетиленових пакетах було виявлено приховані від митного контролю громадянином ОСОБА_1 товари медичні препарати в асортименті, а саме: "Гепа-Мерц", 30 пакетиків по 5 г кожний в упаковці, - 3 упаковки, "ПЕПСАН-Р", 14 саше по 10 г кожний в упаковці - 4 упаковки, "АРБИДОЛ" 20 капсул по 100 мг кожна в упаковці - 6 упаковок, "ЦЕФЕКОН-Д", 10 суппозитаріїв по 250 мг кожна в упаковці - 5 упаковок, "ЦЕФЕКОН-Н", 10 суппозитаріїв в упаковці - 1 упаковка, "ФОСФАЛЮГЕЛЬ", 20 пакетиків по 16 г в упаковці - 2 упаковки, "Гепатромбин Г", мазь 20 г в тубі в упаковці - 3 упаковки, "РЕЗОЛОР", 28 таблеток по 2 мг в упаковці - 1 упаковка, "РЕЗОЛОР", 28 таблеток по 1 мг в упаковці - 1 упаковка, "МЕКСИДОЛ", 30 таблеток по 125 мг в упаковці - 5 упаковок, "МЕКСИДОЛ", 5 ампул по 5 мг в упаковці - 1 упаковка, «ФОСФАЛЮГЕЛЬ», 6 пакетиків по 16 г в упковці - 2 упаковки, «ПЕПСАН-Р», 30 капсул в упаковці - 3 упаковки, «КУРАНТИЛ №25», 120 таблеток в упаковці - 2 упаковки, «АРЕПЛИВИР», 40 таблеток по 200 мг в упаковці - 1 упаковка, «БАРАЛГИН», 20 таблеток по 500 мг в упаковці - 1 упаковка, «ЦИТОФЛАВИН», 10 ампул по 10 мл в упаковці - 1 упаковка, «ФЕСТАЛ», 100 драже в упаковці - 2 упаковки, «НЕМОЗОЛ» суспензія, 20 мл в упаковці - 2 упаковки, «КОРТЕФ» 100 таблеток по 10 мг в упаковці - 1 упаковка, «ВИФЕРОН» суппозитарії ректальні 1000000 ме, 10 суппозитаріїв в упаковці - 1 упаковка, «ВИФЕРОН» суппозитарії ректальні 500000 ме, 10 суппозитаріїв в упаковці - 1 упаковка, «АЛЛОКИН-АЛЬФА» 3 ампули по 1 мл в упаковці - 2 упаковки; «Губка гемостатическая» 1 шт в упаковці - 7 упаковок.

Виявлення вищезазначених медичних препаратів стало можливим тільки після підняття спального місця, відкручування 6 саморізів та демонтажу декоративної пластикової обшивки.

Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та притягнув його до адміністративної відповідальності в межах санкції статті.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та винести нову, якою притягнути його до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 14155 грн. 56 коп. з конфіскацією на користь держави вилученого товару.

В обґрунтування своїх вимог, не заперечуючи своєї вини у вчиненні правопорушення, шкодуючи про вчинене, вказує, що накладене стягнення у виді конфіскації автомобіля, який належить ФОП « ОСОБА_3 » і вартість якого (530669,02 грн.) в кілька разів перевищує вартість товару, який ним ввозився (14155,56 грн.), та яка не перевищує дозволеної суми ввезення без декларування (500 євро), є надто суворою мірою стягнення і суперечить іншим чинним нормативним актам, зокрема Конституції України, КУпАП та міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вважає, що штраф у розмірі 100% вартості товару 14155,56 грн. та конфіскація товару стане стягненням, співмірним вчиненому адміністративному правопорушенню. Вважає, що конфіскацією транспортного засобу суд першої інстанції не забезпечив балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, оскільки його діями шкоди не заподіяно, він не вчинив дій з порушення правил перетинання кордону із забороненими засобами, а лише перевіз медичні препарати, при цьому не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав шкоди державі. Просить врахувати, що раніше він до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, щиро кається у вчиненому і конфіскація автомобіля, який належить ОСОБА_3 , призведе до позбавлення єдиного заробітку як його сім`ю, так і ОСОБА_3 , на якого оформлена ліцензія по перевезенню вантажів даним транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Мороз О.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити із викладених підстав та застосувати до його підзахисного стягнення у виді штрафу і конфіскації товару без конфіскації транспортного засобу.

Представник митниці у суді апеляційної інстанції заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін та вказав, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на приховування товару від митного контролю, тому має нести адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, які по суті в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із положень абзацу 3 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року, суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у ст. 352 МК України (ч. 1 ст. 483 МК України), за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини, - та за наявності підстав обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані не в повному обсязі.

Апеляційним судом встановлено, що предметом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю були медичні препарати в асортименті, в кількості 58 упаковок, загальною вартістю 14155,56 грн.

Частина 1 ст. 483 МК України передбачає накладення стягнення в розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Однак, апеляційний суд вважає, що у даній конкретній справі застосування конфіскації автомобіля, який належить роботодавцю ОСОБА_1 фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 є необґрунтованим з огляду на принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі і може призвести до порушення положень ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права мирно володіти своїм майном із застереженням, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що згідно висновку експерта №-0977 від 03.12.2021 року, вартість транспортного засобу, а саме: марки «RENAULT MAGNUM», номер кузова НОМЕР_1 , становить 530669,02 грн., що перевищує вартість прихованих товарів більш, ніж у 30 разів, оскільки відповідно до опису предметів до протоколу про порушення митних правил № 1448/10200/21, вартість вилучених предметів порушення митних правил становить 14155, 56 грн.

Досліджуючи питання співрозмірності призначеного адміністративного стягнення скоєному правопорушенню та його наслідкам, апеляційний суд спирається на практику Європейського суду з прав людини і зокрема, на п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації» 2008 р., у якому були досліджені подібні правовідносини, пов`язані з порушенням митного законодавства і де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про неспіврозмірність покарання скоєному правопорушенню .

З урахуванням наведеного, обставин та мотивів вчиненого правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, апеляційний суд вважає, що від дій ОСОБА_1 негативних наслідків для державних і суспільних інтересів не настало.

А тому, застосування додаткового стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 483 МК України у виді конфіскації транспортного засобу, у даному конкретному випадку необґрунтоване, оскільки є не пропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності «індивідуальний надмірний тягар», а також буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі правопорушення та відповідальності.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги військовий стан на час розгляду справи і з урахуванням його вважає, що на особу, яка не являється злісним порушником законодавства, від дій якої не настали шкідливі наслідки, не можна покладати надмірний тягар у виді адміністративного стягнення, який може призвести до позбавлення особи можливості суспільно корисної праці, утримання себе й членів своєї родини та сплати податків.

Також, на думку апеляційного суду, слід врахувати, що автомобіль, вилучений по даній справі, фактично не був обладнаний спеціальними сховищами і тайниками, а вартість ліків, які перевозив ОСОБА_1 , давала йому право перевозити їх без сплати мита.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що зміна стягнення у даному випадку не призведе до погіршення становища особи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2022 підлягає зміні в частині накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2022 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в розмірі 14 155 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн.. 56 коп. та конфіскації на користь держави товару медичних препаратів у кількості 58 упаковок, загальною вартістю 14 155,56 грн., вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1448/10200/21 від 06.11.2021 року без конфіскації вилученого автомобіля. Автомобіль марки «RENAULT MAGNUM», номер кузова НОМЕР_1 , який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил від 06.11.2021 року № 1448/10200/21, повернути його власникові.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко