Справа № 161/6654/21 Провадження №33/802/9/22 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю секретаря судового засідання Романік О.О., Засядька С.А., його захисника - адвоката Тратнікова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 454 грн. коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 квітня 2021 року об 00 год. 40 хв. в м.Луцьку на пр.Відродження керував автомобілем марки «VOLVO CX70», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді Засядько С.А. подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що він не визнає вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки його алкогольний стан не було встановлено лікарем в медичному закладі. При цьому, він продував спеціальний технічний прилад, однак жодних показників він не видавав, так як на його думку, був у несправному стані. В суді першої інстанції двічі заявлялось клопотання про виклик лікаря ОСОБА_2 в якості свідка з приводу проведення ним огляду, однак суддею було відмовлено в їх задоволенні. Зазначає і про те, що з відеозапису вбачається, що він підписує висновок лікаря, проте у наданій йому копії цього документа, підпис відсутній, що може свідчити про підміну висновку. Ані лікарем ані поліцейськими йому не було роз`яснено право на відібрання у нього біологічного середовища для встановлення наявності чи відсутності алкоголю, оскільки якби він про це був обізнаний, то погодився на такий тест. Зазначає також про те, що у поліцейських не було правових підстав для проведення огляду, оскільки ознак алкогольного сп`яніння вони не могли відчути через перебування усіх у медичних масках. Вважає, що поліцейські діяли не у спосіб і порядок, визначений чинним законодавством. Не підтверджує його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і відео з боді-камер працівників поліції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тратнікова Я.В., які скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113327 від 03.04.2021 року складеним за участі двох свідків, з якого вбачається, що 03.04.2021 року ОСОБА_1 в м.Луцьку керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У графі пояснення ОСОБА_1 особисто зазначив: "В присутності лікаря не був визнаний п`яний, так як Драгер нічого не показав". Зі змістом протоколу був ознайомлений та отримав його копію, про що свідчить його підпис у ньому;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 03.04.2021 року з яких вбачається, що вони були присутні на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу "Драгер Алкотест";

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.04.2021 року, згідно з яким, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) було направлено на огляд у КП "Волинський ОЦТЗ";

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.04.2021 року, та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.04.2021 року за висновками яких, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З цим висновком ОСОБА_1 був ознайомлений усно, однак від підпису відмовився.

Висновки, які викладені у вищевказаних акті та висновку в ході апеляційного розгляду підтвердив допитаний в якості свідка лікар, який їх складав ОСОБА_2 . Водночас, свідок суду пояснив про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено порядок проходження огляду за допомогою спеціального технічного приладу, однак він неодноразово неправильно продував у зв`язку з чим на приладі видавалась помилка. Зважаючи це, він проводив огляд ОСОБА_1 шляхом клінічного обстеження, а саме встановлював наявність стану сп`яніння за зовнішніми ознаками - поведінкові розлади, змазаність мови, міміка, реакція на світло, координація рухів, запах з ротової порожнини. Після огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що складено відповідний висновок, від підпису якого він відмовився;

- відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , в останнього працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на виявлення такого стану за допомогою спеціального технічного приладу, однак він відмовився, і водночас вказав про те, що готовий пройти огляд в медичній установі, куди і був доставлений. В медичній установі ОСОБА_1 лікарем було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, про що він не заперечив. Коли ОСОБА_1 було надано спеціальний технічний прилад для проходження огляду та водночас роз`яснено його порядок, то він декілька разів продував у прилад, однак він видавав помилку через неправильне проходження (не дув з достатньою силою, переривав подих). На такі дії ОСОБА_1 лікарем було звернуто увагу та додатково роз`яснено порядок продування приладу для правильного визначення показників, однак це результатів не дало, оскільки він вчиняв аналогічні дії щодо неправильного продування у прилад. У зв`язку з цим, лікар проводив огляд ОСОБА_1 на підставі комплексу об`єктивних показників (клінічне обстеження), тобто за зовнішніми ознаками - вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності, рухової сфери обстежуваної особи. Після цього, лікар склавши висновок, запропонував ОСОБА_1 ознайомитись з його змістом та підписати, однак останній, почувши про його висновки (стан алкогольного сп`яніння), відмовився підписувати. Крім того, з відеозапису вбачається і те, що ОСОБА_1 при розмові з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, не заперечував факту вживання алкогольних напоїв.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт фактично ставить під сумнів висновок медичного огляду, однак суд таких тверджень до уваги не приймає і з цього приводу зазначає наступне.

Медичний огляд ОСОБА_1 був проведений у спеціалізованому медичному закладі (КП "Волинський ОЦТЗ") лікарем ОСОБА_2 у кваліфікації якого суд не мав підстав сумніватися, висновок виготовлений на офіційному бланку, як того вимагає законодавство. При цьому, у разі, якщо апелянт був не згоден з результатами огляду, то не був позбавлений права пройти такий огляд в будь-якому іншому медичному закладі з власної ініціативи. Однак, таким своїм правом не скористався, а тому, на думку суду, з отриманими результатами погодився.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відбувається не тільки за допомогою спеціальних технічних засобів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності вегето-судинних реакцій, рухової сфери обстежуваної особи тощо. Тобто, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння здійснюється лікарем як на підставі комплексу об`єктивних показників так і з використання спеціальних технічних засобів.

В даному випадку ОСОБА_1 в медичній установі вказував про те, що не відмовляється від проходження огляду, і при цьому неодноразово неправильно продував (не дув з достатньою силою, переривав подих) у спеціальний технічний прилад у зв`язку з чим він видавав помилку.

Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вищевказані дії ОСОБА_1 при проходженні огляду в медичній установі були спрямовані саме на ухилення від встановлення стану сп`яніння.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи поведінку ОСОБА_1 в медичній установі, куди він був доставлений для проходження огляду на стан сп`яніння, і те, що він не відмовлявся від огляду, апеляційний суд вважає, що лікар діяв у законний спосіб при проведенні огляду, а тому виданий ним висновок є належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що може мати місце підміна висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з посиланням на те, що останній ставив свій підпис в цьому документі, а той, що наявний в матеріалах справи містить відмітку про відмову від підпису, на увагу суду не заслуговує, оскільки повністю спростовується відеозаписом з боді-камери працівника поліції. Так, з цього відео вбачається, що ОСОБА_1 лікарем було запропоновано ознайомитись із висновком та підписати його, однак коли він дізнався про його зміст (алкогольне сп`яніння), який повідомив лікар, то кинув ручку на стіл та відмовився підписувати.

Також не бере до уваги суд і доводи апелянта про те, що направлення на огляд ОСОБА_1 не доводить його вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки таке направлення підтверджує правильність дій поліцейських при направленні водія на огляд в медичну установу, які визначені законодавством і, наряду з іншими доказами, що наявні в матеріалах справи та досліджені судом, вказують про протилежне.

Не заслуговують на увагу суду також доводи сторони захисту про те, що у поліцейських не було правових підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з посиланням на відсутність у нього зовнішніх ознак такого сп`яніння, оскільки, як вбачається з матеріалів справи і, зокрема акту медичного огляду, ознаки алкогольного сп`яніння у нього були наявні. Крім того, при розмові з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв.

Крім того, не є такими, що вказували б на порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 посилання сторони захисту про те, що останньому не було роз`яснено право проходження огляду шляхом відібрання у нього біологічного середовища, оскільки, як вірно вказав суд першої інстанції, встановлення стану алкогольного сп`яніння таким шляхом не є обов`язковим, і при цьому, чинне законодавством не зобов`язує ані працівника поліції, ані лікаря, роз`яснювати методи огляду.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - тобто за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Луцького мціськрайонного суду Волинської області від 03.06.2021 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2021 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк