Справа № 302/473/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/783/20, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Белли В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.08.2020.
У разі невиконання ОСОБА_1 постанови суду без поважних причин, звернути постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.08.2020 до примусового виконання, відповідно до вимог ст.308 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388910 від 17.05.2020 та постанови судді від 11.08.2020 вбачається, що 17.05.2020 біля 22 год. 15 хв. на автодорозі Н. Ворота - Воловець - Міжгір`я на 32 км в с.Келечин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ2121 д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №393264 від 17.05.2020 та постанови судді від 11.08.2020 вбачається, що 17.05.2020 біля 21 год. на автодорозі Н. Ворота - Воловець - Міжгір`я ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ Нива д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись із с.Буковець в сторону с.Келечин, не врахував дорожню обстановку внаслідок чого з`їхав у кювет. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Белла В.М. ставить питання про скасування постанови судді від 11.08.2020 в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закриття провадження у справі в цій частині за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Стверджує, що водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом до часу виникнення ДТП не перебував, а його самого з важкими травмами було доставлено до Міжгірської ЦРЛ, тому недостовірними вважає відомості про направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я працівниками поліції. Також вважає неправомірним висновок лікаря ОСОБА_3 за результатами медичного огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , оскільки такий проведений з використанням спеціального технічного приладу «Драгер», без зазначення у висновку ідентифікаційного номера, за відсутності даних про сертифікацію даного приладу та повірку. Також вказує на те, що судом безпідставно відхилено його клопотання про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , помилково вважаючи, що таке клопотання сторони захисту направлено на затягування строків розгляду справи. Окрім того зазначає, що стороною захисту 11.08.2020 було подано клопотання про витребування ряду доказів із КПН «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня», однак 27.07.2020 суд першої інстанції самостійно витребував такі докази, зокрема, акт №40 від 17.05.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та направлення водія на огляд від 17.05.2020, тим самим перебравши на себе функцію обвинувачення, що суперечить діючому законодавству України щодо об`єктивного та неупередженого розгляду справи. Також зазначає про неналежність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388910 від 17.05.2020, оскільки дані в ньому викладені недостовірно, зокрема, співставляючи обставини протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вже після вчинення ДТП, оскільки про наявність ознак алкогольного сп`яніння у іншому протоколі серії ДПР 18 № 393264, складеного за ст.124 КУпАП, не зазначено. Також зазначає про те, що особа ОСОБА_1 не встановлена, зокрема, в матеріалах справи відсутні дані, які посвідчують його особу, про наявність у нього транспортного засобу та дані, що він наділений спеціальним правом керування транспортними засобами, а відтак те, що він являється суб`єктом адміністративного правопорушення у розумінні ч.1 ст.130 КУпАП та до нього може бути застосовано стягнення у відповідності до санкції зазначеної статті.
В доповненні до апеляційної скарги, захисник адвокат Белла В.М. вказує на недопустимість як доказу вини ОСОБА_1 медичного висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №40 від 17.05.2020, оскільки такий складено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015, зокрема, такий складено медичним працівником закладу охорони здоров`я, який на час складення висновку не мав права проводити такі огляди, так як 17.05.2020 у КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» не було дозволу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння (дозвіл отримано лише 24.06.2020). Тобто огляд водія ОСОБА_1 17.05.2020 проводили медичні працівники КНП «ЛПУ Міждгірська РЛ», а не комунальної організації «Міжгірська районна лікарня» без належного дозволу Департаменту охорони здоров`я. Окрім того, захисник вказує на те, що огляд водія ОСОБА_1 проведено поза двогодинним часовим інтервалом, встановленим ст.266 КУпАП.
При цьому, судом першої інстанції взагалі не взято до уваги доводи сторони захисту з приводу суперечностей в даті та місці вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки у протоколі серії ДПР 18 № 388910 від 17.05.2020 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 17.05.2020 о 22 год. 15 хв., хоча в іншому протоколі серії ДПР 18 № 393264 від 17.05.2020 зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП о 21 годині 17.05.2020, який після вчинення ДТП був доставлений до Міжгірської лікарні й 17.05.2020 о 22 год. 15 хв. не міг керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки перебував у лікарні.
Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Белла В.М. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Белли В.М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника адвоката Белли В.М. про розгляд справи у його відсутності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 17.05.2020 біля 21 год. на автодорозі Н. Ворота - Воловець - Міжгір`я, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ Нива д. н. з. НОМЕР_1 рухаючись із с.Буковець в сторону с.Келечин, не врахував дорожню обстановку внаслідок чого з`їхав у кювет. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 цих вимог Правил дорожнього руху України не дотримався, внаслідок чого з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі,
досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, що захисником в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Вина ОСОБА_1 доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 393264 від 17. 05. 2020, копією висновку щодо результатів медичного огляду від 17.05.2020, схемою ДТП, письмовими пояснення свідка ОСОБА_5 та іншими матеріалами, якими повністю підтверджуються зазначені в протоколі обставини, що також не заперечується захисником в апеляційній скарзі.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
Разом з тим, за статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07. 11. 2015 №1395.
Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці
зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388910 від 17.05.2020, ОСОБА_1 17. 05. 2020 біля 22 год. 15 хв. на автодорозі Н. Ворота - Воловець - Міжгір`я на 32 км в с.Келечин, керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.
З висновку №40 від 17.05.2020 лікаря КНП Міжгірська районна лікарня Цендри І.І. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Цей висновок не суперечить як ст.266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника адвоката Белли В.М. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським інспектором СРПП №1 Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Марюнича Р.В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст. 251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №388910 від 17.05.2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 №1452/735.
Доводи захисника про недостовірність даних протоколу серії ДПР 18 №388910 від 17.05.2020, через невідповідність обставин протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, оскільки у протоколі серії ДПР 18 №393264, складеного за ст.124 КУпАП, про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не вказується, апеляційний суд відхиляє, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи. Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Суддя, дослідивши докази у справі, має переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів, зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з конкретним протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією відповідної статті, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
Таким чином, даючи оцінку доводам захисника Белли В.М. про те, що ОСОБА_1 до часу вчинення ДТП не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки про наявність ознак алкогольного сп`яніння не вказано у протоколі серії ДПР 18 №393264 від 17.05.2020, то такі доводи не спростовують вчинення ОСОБА_1 дорожньо -транспортної пригоди, а так само, і факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Більш того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди не оспорювалися обставини її настання.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про відсутність даних про належне встановлення особи ОСОБА_1 через відсутність у матеріалах справи даних, які посвідчують його особу, про наявність у нього транспортного засобу та дані, що він наділений спеціальним правом керування транспортними засобами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 277740 від 17.05.2020 та постанови серії БАА №720559 від 17.05.2020, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, відповідно, за те, що керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП, а також за керування без реєстраційного документу на транспортний засіб, за що також був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про недійсність результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно ОСОБА_1 медичного висновку, через відсутність у ньому даних про модель, сертифікацію та повірку спеціального технічного приладу Драгер, який використовувався лікарем для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє.
Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення
стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Таким чином, в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем КНП «Міжгірська районна лікарня».
Більш того, медичний висновок підписаний обстежуваною особою ОСОБА_1 особисто без заперечення. Даних про те, що ОСОБА_1 , ознайомившись із висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не погодився з ним та наполягав на повторному його огляді, відсутні, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 повністю погодився з висновком лікаря.
Що стосується доводів захисника про порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, то такі апеляційний суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про порушення працівниками поліції чи медичним працівником вимог вищевказаної Інструкції та вимог ст.266 КУпАП, оскільки, лікарем ОСОБА_3 здійснювався огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника адвоката Белли В.М. про те, що показники приладу фірми «Drager» не можуть вважатися допустимим доказом, апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ зазначеної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор «Drager Alcotest», включений до вказаного переліку, про що додатково зазначено у долучених захисником матеріалах (а.с. 92).
Надаючи оцінку твердженням захисника у клопотанні про приєднання додаткових доказів щодо недійсності результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно ОСОБА_1 медичного висновку, через те, що огляд проведено не уповноваженим органом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно додатку №2 до наказу департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА №764-о від 14.12.2018 про внесення змін до наказу департаменту охорони здоров`я №136 від 10.03.2016, Міжгірська районна лікарня, а з 09.09.2019 - Комунальне некомерційне підприємство «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня», - належить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.
У зв`язку з наведеним доводи захисника про недопустимість в якості доказу результатів проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем КНП «Лікувально-профіл актична установа Міжгірська районна лікарня», яка є уповноваженим органом щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.
Твердження захисника про недійсність результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно ОСОБА_1 медичного висновку, через те, що огляд проведено поза часовими рамками, встановленими ст.266 КУпАП, який проведено більш
як через дві години, посилаючись на час вчинення ОСОБА_1 іншого правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, оскільки підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння виникли о 22 год. 15 хв. 17.05.2020, точний час огляду у висновку вказано о 22 год. 50 хв., тобто в межах двогодинного часового інтервалу що підтверджується висновком №40 від 17.05.2020, який складено кваліфікованим лікарем ОСОБА_3 , що оглянув ОСОБА_1 , тому сумнівів щодо проведення огляду ОСОБА_1 з порушенням вимог Інструкції та порядку не виникає. Більш того, не викликає сумніву достовірність викладених у висновку даних щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з результатом - 1,44 % проміле.
Відповідно до п.8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2015, внаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
З наявних у справі письмових пояснень фельдшера ЗТЦМДМД с.Іза ОСОБА_4 вбачається, що 17.05.2020 близько 21 год. на черговий номер надійшло повідомлення про факт ДТП в с.Келечин з травмованим водієм. Прибувши на місце події, нею було виявлено водія ОСОБА_1 , який лежав поблизу автомобіля і у якого не рухалась ліва рука, на яку нею було накладено шину. Під час розмови з постраждалим вона відчула різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Таким чином, водій ОСОБА_1 внаслідок ДТП, яке сталось в о 21 год., був травмований та в подальшому доставлений до лікарні, де в приймальному відділенні був оглянутий та освідуваний на предмет наявності в нього стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, оскільки водій був травмований, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди було обов`язковим у закладі охорони здоров`я, і такий огляд був проведений під час госпіталізації та підтвердив наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Адміністративне стягнення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, і у відповідності до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою передбачено лише одне безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відтак адміністративне стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Також суддею дотримані вимоги Закону при накладенні стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.
При цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Белли В.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.08.2020 щодо ОСОБА_1 ,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя